158 412 



sandsynligvis beslægtet med Hensen's Jîarbieibeekenstatoblast" (1887). Hvis dette 

 sidste er Tilfældet, er Cleve's Organisme, som han selv omdøbte til Pacillina, et 

 Æg af ea Gastropod, idet nemlig R. S. Bergh og senere Lohmann (i. c.) har ud- 

 fundet, at den saaUaldte .Barbierbeckenstaloblast" i Beltsøen er et Gastropod-Æg. 

 Fornylig har Herdman (1915) ogsaa fundet denne sidste Oiganisme og mener, at 

 del mulig er Æg af Littorina liltorea. Pacillina er i saa Tilfælde Ægget af en anden 

 Gastropod. 



Imidlertid mangler Beviset herfor endnu, og jeg mener derfor at maatte op- 

 føre den her under „Organismer med usikker Stilling". Den synes ret vidt ud- 

 bredt. Cleve fandt den ved Spitsbergen og senere flere Steder i den østlige Nordsø 

 og Lohmann nævner endvidere Skager Rak og Katlegat. Dertil kan jeg føje Store 

 Belt, idel den i Undersøgelsesaarene blev fundet en enkelt Gang (14. April 1901) 

 ved Knudshoved. 



„Umrindete Cyste", Hensen. 

 Blandt Hensen's forskellige problemaliske Organismer (1887) var der ogsaa 

 en, som han beskrev som „Umrindete Cyste". Denne ejendommelige Organisme 

 har Lohmann (1904) paavist at være et Æg af et eller andel Dyr, idel han har 

 fundet Exemplarer med Foster i; derimod er del hidtil ikke lykkedes at ud- 

 finde, hvilket Dyr del drejer sig om. 



For Fuldstændighedens Skyld tager jeg den nied her, da den er fundet i vore 

 Farvandes Plankton i Oktober 1910 ved Anholt Knob (Bull, planktonique, hvor 

 den fejlagtig staar opført som ,Schaumei"). Lohmann (1911) angiver den fra La- 

 bradorstrømmen ved Ny-Foundlandsbankerne, og i Omraadet mellem del sydlige 

 Kattegat, Nordsøen og Havet syd for Island. 



III. Parasiter i Phytoplanktonter. 



Phytoplanklonets Organismer er jo Havets fritsvævende Proviant, hvoraf Zoo- 

 planktonterne direkte eller indirekte faar deres Næring. Direkte sker det, naar 

 Zooplanktonterne benytter Phytoplanklonlerne som Føde, hvad der er Tilfældet 

 med mange saavel af Protozoerne som af INIelazoerne. Indirekte sker det, naar 

 Phytoplanklonterne dør og deres plasmaliske Indhold opløses. Som henfaldende 

 Stoffer eller i Opløsning kommer deres organiske Sloffer da de Organismer, der 

 ernærer sig af „Detritus", og dem, der ernærer sig saprofytisk, til Gode. 



Phytoplanktonternes Henfald foregaar utvivlsomt hovedsagelig ved Bakterier- 

 nes Hjælp. Der er beskrevet en Mængde og meget forskelligartede Bakterier fra 

 Havvandet (Fischer, Baur, Gran etc. i, men paa hele delle vigtigste Afsnit skal jeg 

 slet ikke komme ind. 



Derimod mener jeg, al som et Appendiks lil Protozoerne og de usikre Organ- 



