2 D. romersk Vitriol, 2 D. Salpeter og 1 D. kalcinerel Alun, medens han faaer 

 Kongevand (aqua secunda) af 1 D. Salmiak og 4 D. aqua prima')- Ogsaa Ramon 

 Lull (1235 — 1315) kjendle Salpetersyre og vidste, at den kan opløse Svovl-). Denne 

 Opløsning indeholdt Svovlsyre. En egentlig Fremstillingsmaade ad denne Vej an- 

 gaves først i 17. Aarh. af Makte la Faveur '). Svovlsyren skal iøvrigt allerede være 

 fremstillet af Rhazes (Abubekr Mohammed ben Zacharia), der levede 860—940, ved 

 tør Destillation af Jernvitriol '). Pseudo-Geber synes at have vundet Svovlsyre ved 

 tør Destillation af Alun (Kopp 3. 303). Saltsyre synes først temmelig sent at være 

 bleven bekjendt. Endnu 1648 siger Glauber '), at den var den dyreste af alle 

 Mineralsyrer og den, der var vanskeligst at fremstille. Den ældste sikre Angivelse 

 skriver sig fra Libavius, som meddeler, at den kan fremstilles ved Ophedning af 

 Kogsalt med Ler*'). Ogsaa Glauber nævner denne Fremgangsmaade (som endnu 

 var i Brug paa Lavoisier's Tid), men tillige, at Syren kan vindes ved tør Destilla- 

 tion af Salt med Vitriol eller Alun. Ham skyldes dog ogsaa, hvad Boerhaave') ud- 

 trykkelig fremhæver, den nuværende Fremstillingsmaade, Destillation af Kogsalt 

 med Vitriololie. 



Det, der var fælles for alle disse Syrer — andre bleve først langt senere be- 

 kjendte, — var deres sure Smag, deres Opløselighed i Vand og deres store Opløsnings- 

 evne, og disse Egenskaber regnede man til Midten af det 17. Aarhundrede for dem, 

 der særlig karakteriserede et Stof som Syre. 



Først Boyle lærte nye Reaktioner at kjende, som kjendetegnede Syrerne som 

 saadanne. Han viste, at en Opløsning af Svovl i Alkalier med Syrer (selv med 

 Rhinskvin) gav et hvidt Bundfald af Svovlmælk"^), at en Opløsning af Antimonium 

 crudum (Svovlantimon) i Alkalier med Syrer gav et mørkegult Bundfald''), og at 

 Syrer affarve en fortyndet ammoniakalsk Kobberopløsning '"). 



En fortyndet Oplosning af Lignum nephriticum viser sig i gjennemfaldende 

 Lys gul, i reflekteret dybt og smukt himmelblaa. Denne blaa Farve forsvinder 

 med Syrer og kommer igjen med Alkalier'')- 



') Alb. Magnus: Compositum de Compositis (Theatr. ctiem. Argentorati, 1633, 4, S. 937 — 938). 



■-) Testameiitum, Cap. 60 og 62 (Mangeti Bibi cliem. Genevæ, 1702, 1, S. 744-745). 



') Pratique de Cliimle par S. Marte i.a Faveur, Montpellier 12", 1671, S. 216; Journ. pliys. 34, 75. 



*] Razis lumen luminum magnum (fundet af Hoefer (Hist. de la Chimie, 2 Ed., Paris, 1860, 1, 

 S. 341) i Man. Nr. 6514, fol. 113 (fra 14. Aarh.) i Bibi. nat. i Paris. 



^) Furni novi philosophici, Amsterdam; 1648, 12°. 1, 21. ' 



") In sale soluto exstingue candentes lateres, quos, ubi sat sunt poti, destilla; destillatum quidam 

 nominant oleum salis viridis. Libavil Alchymia, Francofurti, 1606, Ful , S. 159. 



') Elementa Chemiae. Lugd. Bat. 1732, 4". 2, 408. 



*) Svovlmælk, lac Sulfuris, var allerede langt tidligere bekjendt Se Pseudo-Geber: De inventione 

 veritatis, cap. VI. Se J. F. Gmelin: Gesch. d. Ch. 1, 19. 



8) The e.\perimental History of Colours, 1663. (Works Ed. 1744, 2, 66). 



'») Ibid. Exp. XLI. 



") Ibid. S. 44 — 47. For dette, det første bekjendte Exempel paa Fluorescens, anforer Boyle som 

 Kilde: Nic. Monardes: Liber simplic. ex India allator. Cap. 27 og Äthan. Kircheri: Ars magna lueis et 

 umbræ, lib. 1, pars 3, hvori der siges, at de indfodte i Mexico kalde Træet Coalle & Trapazalti. Stam- 



