17 



de indeholde Vand, beviser han dels ved deres Fugtige og flydende Beskaffenhed, 

 dels ved deres Tilbøjelighed til at forene sig med Vand. At de indeholde terra 

 vilrescibilis, ses af, at Borax ved Ophedning paa den ene Side afgiver Vand, paa 

 den anden Side efterlader en glasagtig Masse"). I sit Hovedforsøg, hvor han frem- 

 stiller Svovl af Svovlsyre og Flogiston, udtaler han udtrykkelig, at Saltsyre og Sal- 

 petersyre ere Modifikationer af Svovlsyre"). 



At Acidum universale var at søge i Svovlsyre, var ogsaa en almindelig Mening 

 hos alle betydende ældre Flogistikere, men at der kom kætterske Anskuelser frem 

 til Fordel for Saltsyre, nævnes bl. a. af Juncker, som i sin Conspectus Chymiæ har 

 givet en meget fuldstændig og omhyggelig Fremstilling af Flogistontheorien i dens 

 Anvendelse paa hele Kemiens Omraade. Han anfører nemlig, at der i den aller- 

 sidste Tid er nogle, som mene, at Saltsyre er Ae. univers., og at Svovlsyre er en 

 Forbindelse af Saltsyre med terra prima vitrescibilis '); man maa afvente, hvilke 

 Grunde de kunne fremføre for denne Anskuelse*). Neumann meddeler, at nogle 

 have yttret Tvivl om Bechers og Stahls Lære om Universalsyren, idet de dels 

 mene, at den indeholder noget mere end Jord og Vand, dels antage, at Saltsyre 

 og ikke Svovlsyre er Ae. univers. For det sidste anføre de, at Saltsyre forekommer 

 i Naturen i langt større Mængde, og at den findes udbredt i alle tre Naturriger, og 

 især i Plante- og Dyreriget'). Men det var dog først senere, da man ikke blot be- 

 gyndte at tvivle om Universalsyrens, men om selve Flogistontheoriens Berettigelse, 

 at der fremkom de forskjelligste Meninger om, hvilken Syre der var at betragte 

 som Universalsyre, idet snart Meyer's Acidum pingue, snart Fosforsyre, snart Kul- 

 syre fra forskjellige Sider bragtes i Forslag. 



1 Flogistontheoriens Glandsperiode var Svovlsyre dog saa at sige hors de con- 

 cours. Den kaldes ae. univ. eller primigenium, dels fordi den er vidt udbredt i alle 

 Naturriger og fra Mineralriget, hvorfra den oprindelig stammer, gaaer over til de 

 andre og ved al indgaae i Forbindelser eller Blandinger snart antager Karakter af 

 et Plante-, snart af et Dyrestof, og atter fra denne sin Tilværelse i Opløsninger og 

 som Salte vender tilbage til sin oprindelige Simpelhed — et Kredsløb i Naturen, 

 som højlig er at beundre —, dels fordi den danner Kilden og Oprindelsen til alle 

 andre Syrer og Salte, ved at forskjellige Forbindelser eller Blandinger forene sig med 

 den. Saaledes udtrykker Juncker") sig omtrent, og denne Udtalelse dækker paa 

 det nærmeste, hvad Stahl selv siger'), men mere uklart. 



1) Spec. Bech. S. 62, 77. SmI. Stahl's Beweisz von den Saltzen. Halle, 1723, 8», S. 7, 55. 



■-) „Accipio itaqiie acidum, et quidem vitrioll aut sulphuris, non nitri aut salis communis, quia 

 hæc duo salia mixtione nova & tenuissima le sulphuris seu vitriolico acido & alia specifica substantia) 

 specificata adeoque ad hane simpliciorem mi-xtionem subeundam, eo ipso, quod jam aliter mixta sunt, 

 inepta existunt" (Stahlii Opuscula chym. phys. med., Halæ Magdeb. 1715, 4", S. 313). 



») Conspectus Chemiæ, Halæ Magdeb. 1738, 4", 2, 2U4. 



*) Ibid. 230. 



») Neumann: Chymia Medica, ZüUichau, 1749, 4", 1. Bd. l.Abtli. .S 6«. 



'■•) Consp. ehem. 1, 116, 2, 185. 



') Spec. Bech. S. 24. 



I) K.I). Vldensli.Selsk. Skr., iiiiturviclensk. oji mathem. Afd., 8. Hække. II. I. 3 



