21 



315 



staaende Løvbladaksler udgaaende Udløbere, lægger sig vandret oven paa Jorden. 

 Saadanne Lysudløbere kan paa ældre Planter blive indtil 1,20 ni lange, er da næsten 

 at kalde Ranker; de er sarte, skøre og lægger sig som et Spind løs hen over Skov- 

 bunden, Træstubbe og over andre Skovplanters Blade, idet de grener sig. Ogsaa 

 golde Løvskud, som først er oprette, kan lægge sig ned i Skovbunden og løbe i 

 meget ringe Dybde (f. Eks. 1 cm) mellem Løvet eller i løst Muld og her blive hvide, 

 skøre, straktleddede og rigt grenede Lavbladskud med ret Spids (Fig. C). De kan 

 blive mindst 0,4—0,45 m lange, har tilbagekrummede Lavblade (Fig. D) og har 

 traadfine Birødder fra Bladakslerne; 

 Enderne bøjer opad, grønnes og 

 faar Løvblade. Ved Grunden af en 

 blomstrende Plante kan der mellem 

 og paa Skovbundens Løv være et 

 Virvar af Lav- og Løvbladudløbere 

 med indtil 3 Skudgenerationer i eet 

 Aar. Tillægsskud kan udvikle sig 

 under Kimbladakselskuddene, og 

 antagelig kan de. straks søge skraat 

 ned i Jorden. 



Primroden dør snart, efter ^ 



Sylvén i 1ste Høst. I September -^ ^ \^_ _ _ 1 _ _ -^_^^ ^- 



visner alt det overjordiske fuldstæn- 

 dig. En Plante kan sætte Frugt i 

 Spiringsaaret (Kjellman). Neger 

 ansaa (1904) Hydrotropisme for at 

 være den udløsende Faktor ved Jord- 

 udløbernes Dannelse, senere (1913) 



r r j , rr< F'g- 15. Slellaria holostea (form.). 14. Januar. Fra Jord- 



SVagt Lys foruden lav Temperatur. „ji^^,,,,, „jg,,, to Grene, den nederste endnu under- 



Slellaria holostea L. (Fig. 15) jordisk (tilvenstre Enden af den); den selv ender med et 

 afviger fra foregaaende bl. a. ved at overvintrende Lysskud. 



være vintergrøn. De overvintrende, 



overjordiske Dele, som kan være mere eller mindre dækkede at Bladrester og Muld- 

 partikler, har graalige, tilsyneladende døde Stængler; men grønne Skud sidder paa 

 dem, og i Forvaaren udvikler friske Sideskud sig af dem ; af de overvintrende Skud 

 kan blomstrende Grene udvikle sig. Desuden findes mange hvide Jordudløbere 

 (Fig. 15), der i August kan være grenede, og som før eller senere vokser op til Lys- 

 skud. Som sædvanlig hos Caryophyllaceerne har de tynde Rødder ved Bladfødderne 

 og ret Spids. 



Spiringen har Irmisch fulgt saavel som jeg selv. Kimbladakselknopperne ud- 

 vikler sig i Spiringsaaret til lange Løvskud, ligesom hos St. nemoriim, og under dem 

 findes en Tillægsknop. 



Om St. holostea se iøvrigt Ralnkiær 1905: 375, Fig. 12. 



