320 26 



blade og undertiden 1 Løvblad (Fig. 20 A). I nogle Aar udvikler Primskuddet sig 

 videre efter samme Formel : 2—4 Lavbl. + 1( — 2) Løvbl. Allerede fra Kimbladakslen 

 udvikles en typisk Jordudlober; den kan være vaudret (se Raunkiær's Billeder), 

 men kan ogsaa straks söge skraat nedad i Jorden (Fig. 20 B, C, D). Jordudløberne 

 kan leve flere Aar; Raunkiær har udgravet en, der var over 1 m lang og talte 10 

 Aargange. De grener sig stærkt, men uregelmæssig; der er en Knop i hver Lavblad- 

 aksel, men kun enkelte plejer at udvikles. Spidsen bojer før eller senere opad og 

 danner Lysskud, af hvilke de blomstrende har 1 — 3 Løvblade. Se iøvrigt P. E. 

 MÜLLER 1894: 132, Fig. 19. 



Lycopodiuni regner jeg ogsaa til Arterne med Langskud, men som bekendt 

 med talrige smaa, skælformede eller linieformede eller tilspidsede Blade: lepidoi'de 

 og pinoïde. 



Til de Arter, der har baade krybende Lysskud og underjords, vandrende, rod- 

 slaaende Skud, hører L. alpiniim L. Typiske Udløbere kan man ikke kalde disse 

 Underjordsskud, fordi de ikke er langleddede, snarere maa man vel kalde dem 

 Rhizomer eller Organer „sui generis". 



I. B. Klatreplanter med Jordudløbere. 



Der gives vist ikke nogen Klatreplante, hvis Lysskud ikke er straktleddede og 

 opadstra'bende ; det vilde være unaturligt, om de ikke var det. Det er derfor natur- 

 ligt at omtale de urteagtige i Tilslutning til de oprette Langstauder med Jordud- 

 løbere, som er omtalt i det foregaaende, og det vil være mest nærliggende at knytte 

 Forbindelsen mellem disse gennem 



Papilionaceer af Lathyr us- Vicia Typen, der er meget godt kendte ved Under- 

 søgelser af Irmisch (18r>9), WarmiiNG (1884, 1897) o. a. Deres Kimblade er hypo- 

 gæiske, deres Lysskud straktleddede med Lavblade forneden (Fig. 21). 



Ovenfor (S. 31(5 ff.) omtaltes nogle Papilionaceer, som er Mellemformer mellem 

 Langstauder med længe levende Primrod og Tueform med flerhovedet Mellemstok 

 paa den ene Side og paa den anden Side Langstauder, hvis Primrod hurtig taber 

 sin Betydning overfor de mange Birødder, og som har typiske Lavbladudløbere, 

 idet Primroden lever længere, og Udloberdannelsen er mindre typisk. 



Idet jeg fra disse gaar videre til Arter med typiske Jordudløbere træffer jeg 

 først f. Eks. : 



Lathijrus maritinuis (L.) Bigelow; den er ingen Klatreplante, da den i Enden af sine 

 Lovblade kun haren lille, krummet Spids, men ingen typisk Slyngtraad. Primroden lever 

 meget længe, maaske hele Livet efter Joh. Erikson (1896). Primskuddet grundlægger en 

 Mellemstok, fra hvilken de undertiden indtil 1 m lange, grenede, sparsomt rodslaaende 

 Jordudløbere udgaar. Jeg har afbildet disse 1906, Fig. 45, S. 86; Enderne er krog- 



