61 355 



Navn af „radix nnilticeps", ..rhizoma multiceps", af Hjalmar Nilsson kaldt „Skott- 

 basiskomple\" eller „Pseudorhizom" ; paa Dansk kan man, synes mig altsaa, kalde 

 den Mellenistok. I andre Tilfælde findes ingen saadan, og Ombojningsstedet er 

 lidet mærkeligt {Asperula Fig. 1, Saponaria Fig. 11, Stellaria Fig. 15). Hos Conval- 

 laria majalis bliver Mellemstokken ved at vokse i Hojden gennem mange Aar. 

 Med Dannelsen af den Mellemstok, som fremkommer paa Ombojningsstedet, er 

 Maalet for Udløberne naaet: et nyt Planteindivid er grundlagt. 



Aarsagen til, at der fremkommer saa mange Nydannelser og ofte en Ophobning af 

 Næring paa Ombojningsstedet, er utvivlsomt, at Ombojningen fremkalder en Hæmning af 

 Ernæringsstrømmen, derved en rigeligere Tilstrømning til de paa dette Sted dannede 

 Knopper. 



En særegen biologisk Betydning har de Jordudløbere, der skal føre Amme- 

 organer med Fory ngelsesk nopper bort fra Moderskuddet, hvilke omtaltes 

 ovenfor, S. 337 — 349. De fleste af disse Ammeorganer er Stængelknolde, færre er 

 Rodknolde eller Løg, med hvis Dannelse Udløberen afslutter sin underjordiske Vækst. 



7. Udløbernes Varighed er forskellig. De dør jo oftest bort bagfra, men 

 dette sker med meget forskellig Hurtighed. Dette^af hænger 1) dels af Standpladsens 

 Natur, 2) dels af Udløberens biologiske Betydning (som Ammeorgan). 



Hvad Standpladsens Natur angaar, er det aabenbart saaledes, at jo mere 

 tør denne er, desto langsommere raadner Udløberen, og de Tilfælde eksisterer aaben- 

 bart, hvor Primroden af samme Grund eller andre Grunde lever længe og forvedder 

 mere eller mindre, og hvor Udløberne er korte og ligeledes forvedder (Arter af 

 Hypericum, Galium, Papilionaceer o. a.). Hos Arter som Lamium album dør de 

 nævnte Dele vel i 2det Aar, men hos Arter, som Mentha aquatica, Lycopus eiiropæus, 

 Lysimachia vulgaris og Circæa, der bebor fugtigere Bund, dør de allerede i Løbet 

 af det første Aar. De lever længere hos Lotus corniculatus end hos Lotus uliginosus, 

 længere hos Achillea millefolium end hos A. ptarmica o. s. v. Af Wittes Studier 

 (1906: 102) over Ølands og Gotlands Alvar Vegetation paa de store Kalkstens- 

 plateauer fremgaar, at der er rigt grenede Underjordssystemer af ofte forveddede, 

 længe levende Vandreskud, med endog forveddede Birodder, f. Eks. hos Achillea 

 millefolium, Galium verum og boréale. Vicia cracca, Artemisia laciniata o. a. 



Pseudoannuelle Arter. Omvendt opløses LTdløberne hurtig paa vaade eller 

 fugtige Standpladser, saa at Foryngelsesknopperne isoleres. Det samme sker endnu 

 tydeligere, jo mere Udløbernes Ende omformes til Ammeorgan, og Oplosningen af 

 Moderplante og Udløbernes ældste Dele kan gaa saa rask, at Arterne som Regel maa 

 siges at være pseudoannuelle: ved Vækstperiodens Afslutning er alene Foryngelses- 

 knopperne tilbage ilive i Jorden, isolerede og selvstændiggjorte; alt er dødt und- 

 tagen Foryngelsesorganet: Moderplanten er dod og Udløbernes straktleddede Del er 

 død; Planten ligner saaledes en annuel Art, men er i Virkeligheden perennerende. 

 Foryngelsesknoppernes Spiring og videre Udvikling næste Vaar maa da være sikret 

 paa en eller anden Maade. Det almindeligste er, at der fra Moderplanten medgives 



