360 - 66 



5. Endnu dybere kan man træffe Stænglerne ai Asparagus of ßcinalis (20 — 40 cm 

 efter Rimbach), Eqiiisetum arvense (indtil ,.6 m"), Pleridium, Tiissilago („hojst nogle 

 Fod", P. Nielsen). Disse store Dybder opnaas dog kun af de kraftigste Planter 

 og Jordstængler og vistnok kun, naar Bunden er meget los og blod Skovmuid, saa 

 at de let kan aande. En Art som Padderokken bar Luftgange i sin Stængel, hvilket 

 vil lette den dette Arbejde. 



Det anførte giver kun i grove Træk Ojilysning om Dybdelejets Forskelligheder. 

 Mange Arter har et yderst forskelligt, hvad ogsaa P. E. Müller har angivet; jeg 

 slutter deraf, at det er yderst vanskeligt at udfinde nogen Normaldybde 

 blot ved Undersøgelser ude i Naturen, en .saadan og det egentlig normale kan kun 

 udfindes sikkert ved Forsøg. 



Forskellighederne i Dybdelejet kan skyldes utvivsomt ret forskellige Faktorer, 

 navnlig følgende: 



1. Bundens fysiske Natur, navnlig dens Fasthed. Er den en løs Skov- 

 muld, hvis store Porevolumen tillader let Nedtrængen i .lorden og Aandedræt dybere 

 nede, kan mange, som ellers findes højt oppe, findes dybt. Eksempelvis i Centi- 

 meters Dybde: Anemone nemorosa 6, Circæa lutetiana 8—10, i løs Tørvemuld endnu 

 dybere, Paris quadrifolia, Epipactis latifolia, Ficaria 8 — 10. 



2. Ogsaa kan man tage for sikkert, at Bundens L uftholdighed og Arten af 

 Luft i den, dens kvantitative og kvalitative Næringsindhold, dens Fugtighed 

 (Grundvandets Dybde m. m.) og Varme, Surhed o. a. kemiske Faktorer maa 

 have hidflydelse. 



3. Plantens Alder spiller Ij'delig nok ogsaa en Rolle. At Dybdelejet for 

 .lordstængelen ogsaa afhænger heraf, viste jeg 1876 ved mine Udsæd af Dentaria's 

 Kimløg. De unge Rodstokke sænker sig uden Røddernes Hjælp med Alderen dybere 

 og dybere fra Overfladen ned til 6 — 8 cm Dybde. Ligeledes nævnes det samme af 

 P. E. Müller og andre. Müller skriver i sin værdifulde Afhandling om Regn- 

 ormenes Forhold til Rhizomplanterne (1894: 58), at Rodstokkene aï Pohjgonalum 

 nmltifloniin fandtes i en fra Sted til Sled meget forskellig Afstand fra Overfladen, 

 men nogenlunde ensartet for Individer af samme Alder paa samme Lokalitet. 



4. Det vil dernæst formodentlig ofte faa Betydning, med hvilke andre Arter 

 en Art kommer til at vokse sammen; den edafiske Konkurrence mellem dem 

 og de forskellige Arters Indflydelse paa Jordens Fasthed, Luftholdighed og Fugtig- 

 hed m. m. maa gribe ind. Jfr. bl. a. Woodhead (1906). Dybdelejet i de forskellige 

 Samfund maa studeres omhyggelig. 



5. Sluttelig maa man ogsaa nævne en Række Tilfældigheder, som kan faa 

 Betydning, saasom Tykkelsen af Løvlaget, af den Jord, som Blæst eller Regn kan 

 have tilført, og navnlig har P. E. Müller, som nævnt, paavist en Faktor, der kan 

 spille en Rolle, nemlig den af Regnorme fremkaldte Hypning, ved hvilken Jord- 

 stænglerne passivt kommer dybere ned. 



Det vil være forbundet med store Vanskeligheder at udfinde Standpladsens, 

 navnlig Jordbundens, Natur sikkert, og for mange Arters Vedkommende kan Plantens 



