302 - 8 



Rhizoder. Afvigende fra saavel de typiske Jordudløbere som de typislie 

 Rliizomer er imidlertid en Række vandret voksende Jordstængler, som gaar under 

 baade hint og dette Navn, men fortjener et eget Navn. De er ikke tykke og kort- 

 leddede som Rhizomerne, men tynde og straktleddede som Jordudløberne. Paa 

 den anden Side er de heller ikke saa uregelmæssig og ubestemt grenede som Jord- 

 udløberne, men har tværtimod en meget bestemt Arkitektonik: sympodial Bygning 

 (sjældnere monopodial f. Eks. Paris), med et ofte meget bestemt Antal Led i hvert 

 Afsnit af Sympodiet og en Hovedknop i et talmæssig bestemt Blads Aksel. Tillige 

 fremkommer ofte en hel Række Skudgenerationer i samme Vækstperiode, hvilket 

 dog ogsaa findes hos Rhizomer, f. Eks. af Asparagus officinalis. Arter af Scirpiis og 

 Junciis, Nardiis stricta, Lygeiim spartiiin o. s. v. Ogsaa her er det ofte Primskuddet, 

 som umiddelbart grundlægger Jordstængelen. 



Som Eksempler paa Rhizoder kan nævnes : 



a. Sjm|)odiets Afsnit er 1-leddede: Hippuris t'u/yan'.s AVahming 1884, Fig. l.ï), lleleochaiis 

 palustris. 



h. De er 2-leddede: Potamogeton, vore fieste perenne Junciis-Xrler, Zannichellia. 



c. Treleddede Afsnit: Arter af Cepluilanllwra, Hpipaclis, Cijprijialilum. Herhen kan 

 ogsaa Paris iiiiadrifoHa føres (Fig. 19 hos Warming 1884: 78). 



d. 4 l.ed paa hvert Afsnit af Sympodiet har: Carex arenaria (Warming 1891: 180, Fig. 23, 

 1909, Fig. 105, 141, 142), Arter af Jimcus. 



e. 5 Led: Scirpiis laciistris og Tabernœnwiilaiti (nærmest Rhizomer) (Warming 1884: 68, 

 1906: Fig. 115 — Raunkiær DBN, 1905, 1907). 



Andre liar intet bestemt Antal Led i Sympodie-Afsnittene, f. Eks. Scirpiis siluaticiis. men 

 er ogsaa snarest Jordudlobere. 



Disse ejendommelige Typer, der saaledes danner et Mellemled mellem ægte 

 Rhizomer og Jordudløbere, kan maaske kaldes Rhizoder (d. e. rodlignende Jord- 

 stæMigler), for saaledes ved et eget Navn bedre at faa deres Afvigelser fastslaaet. 

 Man kan selv i en ganske nymodens Morfologi (for 1907) se Former slaaede sammen 

 under Navnet „Rhizom", der morfologisk og biologisk er saa forskellige som .Jord- 

 stænglerne hos Scirpiis palnslris, Oxalis acetosella, Polygonatiim, Iris, Triliciim repens, 

 Phragmiles communis, og alle andre Jordudløbere, ja selv Kartoffelens Underjords- 

 Stængler benævnes Rhizomer. Det er nødvendigt at faa de mange Forskelligheder 

 udredet og fastslaaet ved bestemte Navne. 



Hertil kommer endnu en femte Skudform, som ogsaa almindelig kaldes Rodstok 

 og Rhizom, nemlig den lodrette Jordstængel, som Hjalmar Nilsson 1895 kaldte 

 „Skottbasiskomplex" eller „Pseudorhizom", til hvilken jeg vil henregne de lodrette 

 Jordstængelformer, der findes hos en Primula, Plantago major og maritima, Sediim tele- 

 phiiim, Hieracium viilgaliim og mangfoldige andre. De kan passende benævnes 

 „Mellemstok" (mesocormus); jfr. Drejers Terminologi og Systemlære § 8. 



Om Jordstænglers Benævnelse jfr. Ortmann S. 9 — 10. 



De sædvanlige Jordudløbere er i det hele jævnt ens tykke i hele deres Længde, 

 men hos et ringe Antal af Arter forbindes de med Oplagsorganer (Amme- 

 organer) af forskellig Form, nemlig 1) Stængelknolde eller 2) Rodknolde eller 3) Løg. 

 Eksempler gives i det følgende. 



