13 



307 



Ifølge DuvAL-JouvE (1864) anlægges Udløberne ved nedad rettet Vækst allerede fra 

 Kiniplanterne: „i Almindelighed gav de unge Planter mig efter 1ste Aar 4 eller 5 Ud- 

 løbere („rhizomes"), som voksede lodret nedad". 



LijsimacJiia vulf/aris L. er en typisk Langstaude, selv om Lj'sskuddene er 

 noget kortleddede ved Grunden, men Bladene er 

 dér Mellemformer mellem Lav- og Løvblade, ikke 

 store Rosetblade. 



Kimplanten. Kimbladene (Fig. 4, cot) er 

 overjordiske. Der udvikles tidlig Skud fra Kim- 

 bladakslerne; paa Fig. 4 er det til venstre straks et 

 Lavbladskud, som hurtig bøjer opad og bliver 

 Lovskud, kraftigere end Primskuddet (formentlig 

 fordi dette har bidraget til Sideskuddets Ernæring), 

 men dels har det under sig et stærkt skraat nedad 

 voksende Tillægsskud, der bliver til Jordudlober 

 iga), dels udvikles lignende fra den buekrummede 

 Del af Skuddet. Til højre er Kimbladakselskuddet 

 endnu meget lille, men bojer brat nedad; under 

 det staar en lille, nedad krummet Tillægsknop {ga). 

 Naar Udløberne er trængt et Stykke ned i .lorden, 

 vokser de vandret videre som langleddede Jord- 

 udløbere (Leddene 5—6 cm lange), der kan blive 

 mere end 2 m lange og er langt kraftigere end As- 

 perulas. De er blege og undertiden rødlige, men 

 udviklede i Vand, saa at Lyset kan naa ned til dem, 

 bliver de grønne. Spidsen er ret og dækkes af to 

 sammensluttende Lavblade. Grendannelse kan fin- 

 des, men er ikke hyppig; flest Grene findes ved 

 Ombøjningsstedet. Rodder udspringer ved Blad- 

 fæsterne, især paa Ombøjningsstedet; de kan ogsaa 

 findes opadvoksende. 



Primroden og Primskuddet dør i Reglen i 1ste 

 Vinter paa en lille Rest nær, der binder Jordud- 

 løberne sammen. Disse lever næppe mere end 1 



Fig 4. Lijsimachia vulgaris. 27. Juli. 

 De nederste Dele af en omtr. 3 Maane- 

 der gammel Kimplante. Primskiiddet 

 I er et straUtleddet. endnu ikke blom- 

 strende Lysskud. Fra hver Kimblad- 

 aksel udgaar to Skud over hinanden; 

 de to til højre er kun lidet udviklede, 

 begge er Lavbladskud. som søger ned- 

 ad (se den store Figur nederst til højre, 

 hvor ga er Tillægsskuddet). Af de to 

 til venstre bliver Tillægsskuddet straks 

 jordsøgende iga), det andet, II, er et 

 først lidt udløbende Lysskud, der efter- 

 haanden bliver tykkere, aabenbart paa 

 Grund af den Næring, som Hovedskud- 

 dets Løvblade danner; fra den buekrum- 

 mede Del udgaar Rødder og to jord- 

 søgende Udløbere (III). 



Aar eller 2. I Marts kan man se Lovspringet be- 

 gyndt, idet Grenspidserne kommer til syne over Jorden og udvikler Løvblade. Ældre 

 Løvbladskud dør om Efteraaret, men deres Grunddele bliver staaende som Mel- 

 lemstok og bærer Foryngelsesknopper; tueformet Vækst fremkommer derved. Arten 

 kan vist ogsaa være pseudoannuel. 



Vegetativ Formering kan (inde Sted i Vand ved afbrudte Udløbere (disse er 

 nemlig ofte tyndest ved deres Grund). 



