35 329 



mer med den Petasites spuriiis (Reiz). Rchb. (se Warming 189G: 85, Fig. 44), Petasites 

 albus (L.) Gaertn. og P. frigidiis (L.) Fr. 



Pirola-Typen. En afvigende Type danner vore fem egentlige Pi'ro/a-Arter 

 (undt. P. {Chimaphila, Moneses) uniflora; se Warming 1884: 85, Fig. 23), og Chimaphila 

 umbellala (L.) DC, som omtaltes ovenfor S. 327). De afviger fra de foregaaende bl. a. 

 ved Lovbladenes større Varighed (mindst 2 Aar) og navnlig Stilling (i Rosetform paa 

 Enden af de oprette korte Aarsskud, som ender med skælklædte Vinterknopper). 

 Ogsaa Udløberne lever aabenbart ret længe, og Pirolaernes Skud bliver mere eller 

 mindre forveddede. Man vil derfor ogsaa finde, at nogle Botanikere regner dem til 

 Urterne, andre til Halvbuskene. De langleddede, tynde, grenede Jordudløbere vandrer 

 vidt omkring; deres Ender er krogbøjede, og deres Rødder sidder ligesom hos mange 

 af de beslægtede Ericaceer (se S. 326) enkeltvis i Bladakslerne ovenfor Akselknop- 

 pen, oftest tæt over, undertiden lidt fjernet fra denne. Om Pirola rohindifolia L. og 

 var. groenlandica Raddi se nærmere hos Warming 1885: 165, Fig. 2 og 1912: 56 

 — 64, Figg. 38, 39, 40, 41. Vore andre Arter afviger ikke i Skudbygning fra denne; 

 hos P. seciinda kan fra de ovre Lavbladaksler udgaa blomstrende Skud med nogle 

 faa Lavblade og i alt Fald eet Løvblad. Dens Primrod lever længe (Kjellman i 

 Bot. Not. 1886: 209). 



ki monokotyle Rosefpfanter med Jordudløbere findes ogsaa nogle, saasom: 



Goodijera repens (L.) R. Br. — Raunkiær: DBN 325; 1907 : Fig. 32 A, Fig. 152. Dens 

 Udløbere har lange, udstaaende Haar baade paa Rødder og Stængler. De staar 

 mellem Jord- og Lysudløbere. 



Scheuchzeria palustris L. — Warming 1876 — 77, Bot. T. 9: 100, og Figur. 

 Raunkiær DBN: 93. En helt typisk Roset har den ikke; de lodrette Grundakser 

 kan være straktleddede, men maaske skyldes dette en ringe Etiolering i det tætte 

 Sphagnum. I August har jeg fundet Udløberne fulde af Stivelse. 



Convallaria majalis L. er en ret ejendommelig Type, idet Rosetten kun dannes 

 af (1 — )2 — 3 Lovblade, og dens Akse er monopodial(?) og stærkt fortykket. Hvert af 

 de lodrette Skud (Mellemstokkene) har 3 — 6 Lavblade og de nævnte Løvblade, og 

 Blomsterstanden udgaar efter nogle Angivelser fra øverste eller næstøverste Lavblad- 

 aksel, i alt Fald er dette den almindelige Angivelse. Hermed synes det iøvrigt at 

 stemme godt, at Mellemstokken lever flere Aar, og Aar efter Aar danner en kort- 

 leddet Fortsættelse; Blomsterstand udvikles dog ikke hvert Aar. Udløberen frem- 

 byder intet mærkeligt: den er langleddet (Leddene indtil 5 cm), med svagt grenede 

 Rødder til alle Sider under Bladfæsterne, mest fra Skuddenes Ombøjningssteder; 

 Spidsen er ret. 



Morfologien er undersøgt af Irmisch, Al. Braun, P.E. Müller (1894: 92 og 

 116, Fig. 16), Raunkiær (DBN: 204; 1907: 68 o. a.). 



Af tropiske Arter gives aabenbart en Del, som maa kunne føres herhen, f. Eks. 

 Arter af Agave, Sanseuiera, Cryptocoryne. 



Hertil slutter sig nogle Vandplanfer, hvis Udløbere er mere eller mindre 



44« 



