43 337 



Ved Spiringen udvikles de første Jordudløbere fra Akslerne af de nederste 

 Blade paa Primskuddet, rimeligvis ogsaa fra Kimbladets, og kan søge endog meget 

 skraat nedad i Jorden. Særlig vil jeg henvise til min Fig. 10 (1884) af Phragmiies 

 communis, som paa en overmaade interessant Maade viser, at de første Udløbere 

 straks danner Sidegrene af mindst 5 Ordener, og at de ældre Skud tjener som For- 

 stærkningsskud for de yngre, som derved bliver kraftigere, jo yngre de er, og tillige 

 gaar stadig dybere ned i Jorden. 



En lignende Udvikling foregaar hos Kimplanterne af Scirpus Tabernæmontani, 

 hvad jeg har afbildet „Dansk Plantevækst" 1: Fig. 115. Mindre stærk Nedadbøjning 

 fandt jeg hos Elymiis arenarius (DP. 2: 59, Fig. 32, 33). 



IL 



Udløbere med Ammeorganer. 

 Herunder kan skelnes mellem tre Typer, efter som Ammeorganet er en 

 Stængelknold eller Rodknold eller et Løg (se S. 302). Om disse Dannelser er 

 der en saa rig Litteratur, at kun enkelte Arbejder kan nævnes, deraf først og frem- 

 mest Irmisch's, som for en stor Del findes i Botanische Zeitung. Saa henviser jeg 

 ogsaa til Seignette 1889. 



II. A. Kartoffeltypen. 



De Former for Jordudløbere, som har været omtalt i det foregaaende, var de 

 almindelige, over det hele lige tykke; en baade morfologisk og biologisk ret afvigende 

 Type er den, som jeg vil benævne Kartoffeltypen, som velbekendt udmærket 

 derved, at Endepartiet er opsvulmet til et knoldformet, paa Oplagsnæring rigt 

 Legeme, og de andre, tyndere Dele af Udløberne tjener kun til at fjerne denne Knold 

 fra Moderskuddet. Overgangsformer mellem dem og de almindelige, jævnt tykke 

 forekommer, og undertiden er det saaledes, at der i samme Slægt findes Arter, som 

 staar paa forskelligt Udviklingstrin. Jeg anfører følgende som Eksempler herpaa og 

 nævner først nogle Langstauder. 



Stachys. Ovenfor (S. 311) omtaltes St. silvatica; dens Udløbere hører til den sæd- 

 vanlige Type. Noget afvigende er Stachys palaster L. (Fig. 33). Jeg har omtalt og afbildet 

 dens Spiring 1884: 80, Fig. 20. Fra Kimbladakslerne og ofte tillige fra de nærmest 

 følgende Lovbladaksler udvikles Udløbere, der er stærkt jordsøgende; efter Irmisch 

 kan de samme Knopper ogsaa udvikles til Lysudløbere, fra hvilke dernæst Jord- 

 udløberne udgaar. I nogle Tilfælde er Jordudloberne ens tykke; ved Nips Aa fandt 

 jeg saadanne, der voksede i Vandet og var 1 m lange (efter Irm. kan de blive endnu 

 længere); de var ens tykke over det hele, grenede og havde 4 Birødder udgaaende 

 over Bladfæsterne. Det samme har jeg set paa andre Lokaliteter. Men i andre Til- 



45' 



