47 341 



aldrig saa lange og tynde som Kartoffelens. Knoldene dør i Sommerens Løb, efter at 

 deres Næring er anvendt til bedste for de nye Lysskud. Jfr. Areschoug 1857: 42. 

 Knolddannende er endvidere H. doronicoides, H. gigantens L. o. il. Om H. scaberrimus 

 se Rimbach Bot. Gaz. 30: 186. 



Ogsaa i Slægten Senecio findes knolddannende Udløbere, f. Eks., efter Eksem- 

 plarer i vor Botan. Have, S. tangnticus Maxim., hvis Knold bærer kraftige Rodder, 

 og her kan ogsaa Senecio flnviatilis Wallr. og S. Fnchsii Gmel. nævnes, skønt de 

 maaske snarest bør henføres til Halvrosetplanterne. 



Efter Raunki.ers Fig. 28 B (1905) synes Ixia conica at slutte sig til denne 

 Gruppe. — Ligesaa efter Seignette Oxalis crenata. 



Af Klatreplanter synes der ikke at være mange med kartolTeldannende 

 Udløbere, maaske fordi Klatreplanter overhovedet ikke er talrige. Bedst kendt er 

 Ullncns tnberosus, som er undersøgt af Areschoug (1857: 41), Raunkiær (1905: 412, 

 Fig. 30), Seignette. Udløberne synes meget lig Kartoffelens. 



Dioscorea discolor, som omtales af Areschoug (1857: 40), hører muligvis herhen. 



Vedplanter med knoldformede Ammeorganer findes næppe, hvilket er natur- 

 ligt, da de har deres Oplagsnæring i de forveddede Akser. 



Rosetstauder. Til Rosetstauderne af Monokotyltypen hører 

 Saf/ittaria safjittifolia L. Dens Naturhistorie er velbekendt , undersøgt, 

 som den er, af Nolte (1825), Munter (1845), Irmisch, Areschoug (1857), Klinge 

 1880 (Anatomien), Raunkiær (DBN. : 15) o. fi. Ogsaa jeg selv har gentagne Gange 

 undersøgt den. De fra de nedre Rosetblades Aksler udviklede, undertiden indtil 

 næsten 1 m lange, langleddede Udløbere svulmer i Spidsen op til kort ellipsoidiske, 

 stivelserige, rodløse Knolde, der oftest er 2-leddede, og som overvintrer, medens Resten 

 af Udløberne og Moderplanten dør; Planten er pseudoannuel. Udløberne og de fra 

 dem undertiden udgaaende Grene, der ogsaa er knolddannende Udløbere, søger svagt 

 skraat nedad i Dyndet, men det af Knolden ved dens Spiring dannede Skud søger 

 opad og danner en ny Løvbladroset. At Udløberne ogsaa kan findes vandret ud- 

 gaaende, viser Raunkiærs Fig. 6 A. 



Potomof/efon, Areschoug (1857) fremhæver Ligheden mellem Potamogeton 

 pectinatus, der er en Langstaude med 2-leddede Rhizoder, og Sagiltaria (jfr. Raun- 

 kiær DBN.). 



Halvrosetstauder. Af saadanne kan Maranta arundinacea L. anføres. 

 Lysskuddet er ved sin Grund kortleddet og bærer her foruden nogle Lavblade et 

 lille Antal omskedende Løvblade, bliver derefter straktleddet med Løvgrene i Blad- 

 akslerne. Fra Bladakslerne paa den kortleddede Del udgaar Udløbere, som søger 

 næsten lodret nedad i Jorden og efter et kortere eller længere, ofte mange cm langt 

 Løb vender sig mere vandret eller krummer sig opad og svulmer op til en tendannet 



