344 50 



En ganske ejendommelig Langskud-Type, der morfologisk fører over til den 

 følgende, er: 



Lat/iyrus montanus Bernh. {Orobns tuherosus L. ; Lathijnis macronhizus 

 Wimni.). Den har Knolde af samme biologiske Værdi som Scirpus maritimiis. 

 Irmisch omtaler den 1859: 61, og jeg selv har omtalt og afbildet Spiringen og den 

 første Knolddannelse 1884 (S. 63, Fig. 11). Den hypokotyle Stængel og de nærmest 

 ovenfor Kimbladene værende Dele af den epikotyle svulmer op og danner den første 

 Knold, der bærer Rødder. Udløberne, der udgaar ogsaa fra Kimbladakslerne, ligner 

 de S. 320 ff. omtalte hos andre Lathyrus- og Vicia-Arter. Lignende Knolde som den 

 nævnte danner sig senere paa Udløberne, men kun hvor de grener sig; de bliver 

 meget haarde, uregelmæssige og kan undertiden blive saa store som Valnødder, 

 lever mange Aar, er rigt rodbærende og er Midtpunkter for en rig Skuddannelse 

 med (som hos andre Papilionaceer) zigzakstillede Tillægsskud og maaske ogsaa 

 Biskud; mange Skud, gamle og unge, kan findes udgaaende fra dem, nogle er Jord- 

 udløbere, andre Lysskud, hvis nedre Dele danner en grenet Mellemstok. 



II. B. Jordudløbere med Amme-Rødder. 



En anden Maade, paa hvilken en Udløber kan forsyne sine Knopper med Op- 

 lagsnæring end den sidst (i II. A.) omtalte ved Stængelknolde, er det, at der dannes 

 Ammerødder, det er næringsrige, knoldformede eller mere eller mindre gulerod- 

 formede Rødder i mere eller mindre nøje Forbindelse med Akselknopperne. I vor 

 Natur findes ikke mange Eksempler herpaa, dog kan nævnes den formentlig forvildede 



Langstaude Lathyrus tuberosus L., hvis Biologi saa udmærket er op- 

 lyst af Irmisch (B. Ztg., 1859 b: 57). Kimbladene er hypogæiske. Primroden og Hypo- 

 kotylen svulmer til et roeformet Legeme, og fra Kimbladakslerne udgaar vandrette Udlø- 

 bere, som kan blive indtil ca. -/s m lange. Ogsaa 1 — 2 Biknopper kan fremkomme i ned- 

 stigende Følge, og fra de nederste Lav- og Løvblade paa Primslængelen kan Udløbere og 

 Løvskud ligeledes udgaa. Af Birødderne paa Udløberne er der hist og her en og anden, 

 som paa lignende Maade svulmer til roeformet Knold i Tilslutning til en Akselknop. 

 Disse Knolde kan aabenbart leve flere Aar; fra deres Spids udgaar Lysskud, og fra 

 disses blivende Grunddele, der efter min Iagttagelse tildels fortykkes og inddrages i 

 Knolddannelsen, fremgaar nye Udløbere og Lysskud. Fra Spidsen af en Knold kan 

 der udgaa mange Udløbere omkring Grunden af Lysskud (en Mellemstok); at udrede 

 deres genetiske Forbindelse vil ofte være umuligt. I December har jeg fundet de 

 brunsorte Knolde rynkede, idet en Del Næring aabenbart er gaaet bort; de hænger 

 sammen ved sejge, brunlige Udløberdele af 2 — 3 mm Tykkelse, og paa deres øvre 

 Ende saas da korte, blege Lavbladskud med krogbøjet Spids. Der fandtes ogsaa 

 friske Jordudløbere af ca. 40 cm Længde og med krogbøjet Spids, endnu rodløse. 

 (Se ogsaa Sylvén: 41; Seignette: 531). 



Langstaude er fremdeles Glaiix maritima L. (Se S. 346). 



