33 395 



er dog lykkedes med nogenlunde Sikkerhed at fa a fastslaaet, hvad 

 det er for et Stof, der bliver fremstillet ved Brommetoden. 



Der kan først henvises til, at Cross & Bevan allerede tidligere har vist, at: 

 „The monocotyledonous libre-agregates (Esparto, Bamhoostems, Sugarcane) are 

 largely made up of pecto celluloses with a greater or less proportion of ligno- 

 celluloses" '). 



P. Schweitzer er kommet Spørgsmaalet nærmere ved sine sammenlignende 

 Undersøgelser af Cellulose i Majsblade og -Slængler, Thimotégræs, Rajgræs og 

 Kløver og viser, at Brommeloden giver et betydeligt højere Udbylte af Cellulose 

 end den ellers i U. S. almindeligt benyttede O.A. C. Metode"). Han oplyser, at Grun- 

 den herlil er, at „Peklosen forbliver i Forbindelse med Cellulosen" ved 

 denne Metode, saa al man allsaa herved ifølge Schweitzer isolerer el af de i paa- 

 gældende Planler forekommende celluloseholdige Molekulkomplexer, nemlig Pcklo- 

 cellulose '). 



Naar man nu nærmere vil gaa ind paa Spørgsmaalet om, hvilken Cellulosearl 

 de her undersøgte Planler giver ved Brombehandlingen, er der visse Forhold, der 

 maa fremdrages. Foreløbigt kan vi for Kortheds Skyld kalde den fremstillede 

 Celluloseart for Bromcellulose i Lighed med Sulfilcellulose o. 1. 



Kemisk ren Cellulose n C,. Hio O, bestaar af 44,4.5 »/o C, 6,l7"/ü H, 49,38 "/o O, 

 og giver ikke Furfurol ved Destillation med Saltsyre. Den kan opløses i kone. 

 Svovlsyre uden Sønderdeling og giver, som nævnt, ved Fortynding og Kogning 

 Dextrose i den til Kulstofindholdet svarende Mængde. Bromcellulose har, som det 

 skal vises, et noget ringere Kulstofindhold, giver ret meget Furfurol ved Destillation 

 med Saltsyre og kan ganske vist opløses i kone. Svovlsyre omtrent uden at farves 

 før efter længere Tids Henstand, men giver efler Hydrolyse kun omtrent '/;i af den 

 til Kulstofindholdet svarende Dextrose, (eller andre Sukkerarier beregnet som Dex- 

 trose efter Reduklionsevnen). Bromcellulose er allsaa ikke ren Cellulose. 



Man maa derefter formode, at Bromcellulose enten er Lignocel lulose, 

 Pektocellulose, Oxycellulose (et kunstigt frembragt Iltningsprodukt) eller 

 maaske en Blanding af to eller tre af disse Stoffer. 



For Lignocellulose menes i Almindelighed, at man i dens Forhold overfor 

 Reagenserne Floroglucinsaltsyre og en svag svovlsur Opløsning af Anilinsulfat har 

 sikre Kendetegn. Bromcellulose viser ingen Reaktion umiddelbart ved at behandles 

 med disse Reagenser. Først efter længere Tids Henstand bliver Floroglucinsaltsyre 

 noget gulfarvet, og Opløsningen af Anilinsulfat farves saagodl som ikke selv efter 

 tolv Timers Henstand med Bromcellulose. 



1) Cross & Bevan; S. 220. 



•') „Official and provisional methods of analysis", „Association of official agricultural chemistry", 

 U. S. Dep. of agricultur. Bureau of chemistry, Bull. 107. Ed. by H W. Wiley Wash. 191)8 S. 56. Me- 

 toden bestaar i E.\traktion med Alkohol, Æter og skiftevis Kogning med Svovlsyre og Natronlud. 



») Schweitzer: Journ. of the American ehem. soc. Vol. XXVI S. 251-262. Angaaende nærmere 

 Undersøgelse af Pektocellulose henviser S. til en tidligere Afh. i Ann. Hep. of the Missouri Agr. 

 E-xpt. Stat. 1898, Denne Afh. har ikke været tilgængelig. 



U. K. D. Vidensk. SelsU. Skr., 7. Kække, naturvidciisk. o^ mathcni. Al'd, X. 4. 



