Okøiil der siden Liebig's Dage i snart sagt utallige Tilfælde rundt om i Kul- 

 lurlandene er foretaget kemiske Undersøgelser af de Planter og Produkter fra 

 Planteriget, der bliver benyttet til Foder for Husdyr og til Menneskers Ernæring, 

 er det en kendt Sag, at den nærmere Kendskab til mange Landbrugsplanters kemiske 

 Sammensætning endnu lader adskilligt tilbage at ønske. 



Delte beror paa forskellige Forbold dels af kemisk dels af ren praktisk Art, 

 som her kun kortelig skal berøres. De kemiske Metoder til kvantitativ Analyse, 

 der har været benyttet og i mange Tilfælde endnu benyttes i Foderstofanalysen, har 

 været og er behæftet med meget store Mangler, som det først i den nyeste Tid og 

 kun til en vis Grad er lykkedes at raade Bod paa. En stor Mængde kemiske Ana- 

 lyser af Plantedele eller Produkter fra Planteriget, som er foretaget i ældre Tid, 

 maa derfor betragtes som værende af ringere Værdi som Oplysningsmiddel om 

 Stoffernes Sammensætning. 



I de fleste Tilfælde, hvor der er foretaget saadanne kvantitative kemiske Be- 

 stemmelser, har man desuden af let forslaaelige Grunde mere beskæftiget sig med 

 ved Benyttelsen af de „konventionelle Metoder" at finde Tal for „Næringsstof- 

 indholdet" i et vist givet Foder eller Foderblanding til Benyttelse ved foreliggende 

 Fodringsforsøg, da dette var, hvad Praksis i Øjeblikket krævede, end man har søgt 

 at udrede de enkelte Plantearters nærmere Sammensætning under de forskellige 

 Omstændigheder, hvorunder de benyttes i Landbrugets Praksis. 



Noget af den anførte Uensartethed beror for en Del paa de noget forskellige 

 Fordringer fra Agrikulturkemiens Side, der stilles til kvantitativ kemisk Analyse i 

 Sammenligning med den rent videnskabelige Kemis Fordringer. Medens for denne 

 Videnskab den kemiske Analyses Beviskraft er saa stor, at en enkelt eller nogle 

 faa vel udforte kvantitative Analyser ofte er tilstrækkeligt til at begrunde Slutninger 

 af en meget stor videnskabelig Rækkevidde, er dette kun sjældent Tilfældet for 

 Agrikulturkemiens Vedkommende. Paa Grund af den store Mængde Tilfældigheder, 

 der kan være ved det undersøgte Materiales Herkomst og Art og yderligere ved 



47* 





