41 403 



Tabel 29. 

 K o 1) b e r t a 1. 

 Aj \ 6,02 Dj \ 5,10 



Aj / 6,54 Dg / 6,35 



Bl \ 5,1« Ej \ 9,04 



Ba / 5,11 Eg / 8,76 



c[ \ 9,30 



C, / 8,45 



De forskellige Hø- og Halmprøver af samme Planteart følges godt sammen 

 med Hensyn til Kobbertallet, som man jo ikke kan vente bestemt med nogen sær- 

 lig stor Nøjagtighed, da dets Størrelse, som vist, er afhængig af Tiden, hvori Re- 

 duktionen foretages og mulige Forsøgsfejl multipliceres med 100. Denne Overens- 

 stemmelse i Kobbertal mellem Pektocelluloserne fra Hø- og Halmprøverne af den 

 samme Planteart viser utvivlsomt, at disse Stoffer er identiske. Derimod synes de 

 forskellige Kobbertal for Pektocelluloserne af de forskellige Plantearter at antyde, 

 at disse Stoffer vel er hinanden meget nærstaaende, men dog maaske ikke fuld- 

 kommen identiske. Middeltallet af alle 10 Bestemmelser er 7,03. Man mangler 

 endnu nærmere Sammenligningspunkter med Pektocellulosens Kobbertal. C. G. 

 Schwalbe har ganske vist udført en lang Række Bestemmelser af Kobbertal ') i 

 forskellige Stoffer, men de er alle afledt af Bomuld eller Filtrerpapir. Bleget, ud- 

 kogt og malet reneste Bomuldsalin har el Kobbertal af kun 0,ui4, medens Oxy- 

 cellulose fremstillet af samme Stof ved kraftig Iltning med Natriumhypochlorit har 

 et Kobbertal = 34,9. Nærmest ved Pektocellulosens Kobbertal staar Kobbertallene 

 af „Hydrocellulose", som er fremstillet af Filtrerpapir ved Behandling med 3 "lo 

 holdig Svovlsyre, eller Hydrocelluloser fremstillet af merceriseret Bomuld ved lig- 

 nende Behandling. 



Som allerede omtalt giver Pektocelluloserne fremstillet af Græsarterne ved 

 Destillation med 12 "o holdig Saltsyre ikke ubetydelige Mængder Furfurol, som i 

 Destillatet kan fældes med Floroglucin. Deraf kan ved Krøber's Tabeller beregnes 

 den tilsvarende Mængde P'urfurol og Pentosan, men som det vil vides, haves 

 der dog ingen Sikkerhed for, at den fundne Furfurolmængde i Realiteten stammer 

 fra en Penlosangruppe, som er knyttet til Pektocellulosens Molekul, og som frigøres 

 ved Saltsyrebehandlingen, eller maaske hidrører fra andre Atomgrupper i Pekto- 

 cellulosen, der kan give Furfurol. Ikke desto mindre maa Furfurolmængden, der 

 faas af Pektocellulosen, anses for et ret vigtigt Karakteristikum for Stoffet. De- 

 stillationen med Saltsyre og Fældningen af Floroglucidet i Destillatet blev udført 

 som ved Pentosanbestemmelsen i selve Stoffet. 



Der blev først udført følgende foreløbige Forsøg for at se, med hvor stor ind- 

 byrdes Overensstemmelse man kunde udføre saadanne Bestemmelser. Hertil blev 



') C. G. Schwalbe: Z. f. angew. Chemie XX 1907 S. 2177. M. Renker's Kobbertal i „Ueber Be- 

 stimmungsmetoden d. Cellulose", 2te Aufl. Berlin 1910 S. 94 drejer sig væsentlig kun om Sulfitcellulose 

 behandlet paa forskellig Maade og kan heller ikke direkte paralleliseres med Pektocellulosen. 



52 



D. K. 1). Vidciisk. Selsk. SUr., 7. R.-ekke. naturvideiisk. O'^ niatheni. .\fd. X. 4. 



