410 48 



Mængden af frit Pentosan er i et enkelt Tilfælde, Draphavre, lige stort i Hø 

 og Halm, men i alle de andre Tilfælde 2— 3 "/o større i Høet end i Halmen af 

 samme Plante. 



For Kløverarterne stiller Forholdet sig væsentlig anderledes end for Græsserne. 

 Pentosanmængderne er i det hele taget betydelig mindre end i Græsserne, saaledes 

 som del vil fremgaa ved at sammenligne Tab. 36 med nedenstaaende Tabel. Der 

 er i alle Tilfælde mere frit Pentosan i Halmen end i Høet af samme Plante. 



Ku tin bestemmelse i Pektocellulose. Ved Anvendelsen af Schweizer's 

 Reagens, Kobberilteammoniak i kone. Oplosning, opløses selve Pcklocellulosen let 

 og fuldstændigt, men saaledes som den er fremstillet paa tidligere beskreven Maade 

 af Hø og Halm efterlades altid en i Reglen lille Rest af et Stof af en fra Pekto- 

 cellulosen meget afvigende Beskaffenhed. Stoffet fik Navne som Cytine, Cutine m. fl., 

 og er paavist og tildels undersøgt af forskellige Celluloseforskere som Fremy, 

 FlOckiger, Wessenburgh m. fl., men det er egentlig først J.König og F. Murdfield, 

 der har givet nærmere Anvisning til kvantitativ Bestemmelse af Stoffet-) og givet 

 det Navnet Kutin, som det nu almindeligvis gaar under. Skønt man ser kvanti- 

 tative Bestemmelser af Kutinmængden i forskellige Plantearter og Plantedele anført 

 ikke saa faa Steder i agrikulturkemiske Undersøgelser, da Stoffet har frembudt sig 

 som Opløsningsrest under de ofte foretagne Forsøg paa at rense Cellulose af den 

 ene eller anden Herkomst og Fremstillingsmaade ved Opløsning i Schweizer's 

 Reagens, kendes der dog ikke synderlig meget til Kutinets nærmere Natur, og man 

 har egentlig intet Bevis for, at der er nogen Forbindelse mellem Planternes Culi- 

 cula og Kutinet, saaledes som det bliver tilbage ved Behandlingen af Cellulosen 

 med Kobberilteammoniak. En botanisk-anatomisk Undersøgelse af Kutin er saavidt 

 vides aldrig foretaget. Stoffet maa vistnok i kemisk Henseende siges at staa tem- 

 melig nær ved Kork og indeholder ligesom dette voksagtigt Stof og fede Syrer, saa 

 at det tildels kan forsæbes ved Behandling med Alkali. Den eneste nærmere kemiske 



») Cross & Bevan; „Cellulose" S. 228. 



^) J. König: „Die Untersuchung landwirtschafllicli und gewerblich wichtiger StofTc". Htc Aufl. 

 Berlin 1906 S. Whl. 



