124 



Aa og paa Sjælland fra Gilleleje og Søborg, Strandmøllen 

 og Mølleaaen, Attemose Aa (ved Havelse og ved Frerslev- 

 hegn) og fra Bromme Mølle ved Sorø (Tudeaa). Fra Lolland- 

 Falster nævnes den ikke, og fra Bornholm opgives den 

 kun fra Øleaa. Rimeligvis findes den i en Mængde Smaa- 

 bække, thi fra Skaane berettes, at den endog træffes i saa- 

 danne smaa Vandløb, som om Sommeren er delvis tørre. 

 Om Efteraaret, i September, Oktober Maaneder og hen 

 i November stiger de voksne Flodnegenøjn fra Havet op 

 i Vandløbene; de skal foretrække klare, hastigt rindende 

 Strømme. Ved Opstigningen er Kønsorganerne opsvul-; 

 mede, men ikke modne; Fisken er fed, men Tarmen er tom 

 og indskrumpet, hvilket viser, at Næringsoptagelsen er 

 hørt op. Under Vandringen opefter følger Negenøjnene 

 mest Bredderne, og er Strømmen stærk, suger de sig fast 

 til en Sten eller lignende, til de har udhvilet og kan fort- 

 sætte. De skal ikke kunne passere Rhinens og Rhones 

 Vandfald og mangler derfor i Bodensøen og i Genévesøen; 



"^ "^ Pig. 67. Bæknegenøjn; en voksen Han, c. 12 cm. 

 (Efter Zoologia danica). 



derimod findes Vandreformen i Venern ovenfor Troll- 

 håttan. Har de suget sig fast, kan Strømmen slide i dem, 

 uden at de rives løs. I Vandløbene maa Flodnegenøjnene 

 overvintre (mulig i Dvale), men næste Foraar i April, Maj 

 Maaneder (sydligere allerede fra Marts, nordligere hen i 

 Juni) træffes de paa lavvandede Steder med Grus og Smaa- 

 sten, hvor de holder sammen i Smaaflokke, men altid 

 parvis. Her foregaar Legen, under hvilken Hannen suger 

 sig fast paa Hunnens Nakke; idet Parret omslynger hin- 

 anden med Halerne, hvirvles Sand og Grus op (til en 

 Legegrube?), og Mælken sprøjtes over Rognen samtidig 

 med, at denne gydes. Paa lignende Maade leger Bækne- 

 genøjnene; de ses ofte sidde fastsuget i Klumper nær ved 

 hinanden; nu og da griber en Han med Sugemunden en 

 Hun i Nakken, og under voldsomme, dirrende Bevægelser, 

 og medens Hannen krummer den bageste Del af Kroppen 

 i en Bue og nærmer sin Kønsaabning til Hunnens, ud- 

 tømmer Fiskene fra Tid til anden samtidig Æg og Mælk; 

 Bæknegenøjnhannen har en meget lang Kønstap, men 

 denne føres dog ikke ind i Hunnen. I Legetiden er Hun- 

 nernes Hud vattersotagtig oppustet, mest omkring Gattet 

 og langs Halens Underside, anden Rygfinnes Rod og der 



