26 



Høraal som en Oversættelse af det svenske Linaal, hvilket 

 Navn den har faaet, fordi den ofte fandtes mellem Hør 

 (svensk Lin), som var lagt til Rødning i Norrlands Elve. 

 Høraalen kommer ikke saa sjælden til Syne, naar Mølle- 

 damme eller Fiskedamme tørlægges eller oprenses; man 

 kan da se den kravle op af Dyndet for at søge mere fug- 

 tige Steder. Larvetiden varer 3—5 Aar, i Løbet af hvilke 

 Larven af Flodnegenøjnen bliver 13—20 cm lang, medens 

 Bæknegenøjnens Larve holder sig mindre, men i øvrigt 

 ikke synes at adskille sig i nogen Henseende fra Flod- 

 negenøjnens. Mod Slutningen af Larvetiden bryder de 

 hidtil skjulte Øjne frem, og Høraalen opgiver nu det gra- 

 vende Liv i Bunden. Forvandlingen skal begynde i August 

 og være fuldbyrdet ved Nytaar eller kort derefter; allerede 

 inden den Tid er Kønsorganerne anlagt, hvilket har givet 

 Anledning til, at man længe ansaa Høraalen for hørende 

 til en særlig Slægt (Ammococtes). Flodnegenøjnen søger 

 nu (rimeligvis medens den sidste Del af Forvandlingen 

 foregaar) nedad Vandløbet til Havet. Forvandlede, men 

 endnu kun halvvoksne Individer træffes jævnlig i Havet 

 om Sommeren; men de synes at vokse hurtig her, og 

 mulig naar de allerede fuld Størrelse i Løbet af den første 

 Sommer, saa at de kan søge op i Vandløbene det først- 

 kommende Efteraar for at yngle det paafølgende Foraar. 

 I Havet holder Negenøjnene sig mest til Kystens Nærhed, 

 men de kan søge temmelig dybt Vand (Christiania Fjord, 

 130 m). Nogle Larver søger dog ikke til Havs, men van- 

 drer ud i større Søer, hvor de finder de fornødne Livs- 

 vilkaar; hos os kendes næppe saadanne Søer, men Mjøsen 

 huser talrige Negenøjn, der lever paa 40—100 Meters 

 Dybde og ikke naar de i Havet levende i Størrelse. De 

 danner en Overgang til Dværgformerne, Bæknegenøjnene, 

 hvis Høraal antagelig forvandler sig om Vinteren i Løbet 

 af nogle faa Uger, og som ikke som voksne vandrer syn- 

 derligt langt bort fra det Sted, hvor de levede nedgravede 

 som Høraal. Overordentlig meget i Forholdet mellem disse 

 Former, der ofte regnes for forskellige Arter, minder om 

 Forholdet mellem Ørredens Former (Hav-, Sø- og Bæk- 

 ørred; se Del II, Side 139). 



Medens Bæknegenøjnen slet ikke æder efter Forvand- 

 lingen, der jo foregaar kort før dens Legetid, hvorfor dens 

 Tarmkanal ogsaa er indskrumpet, er dette ikke Tilfældet 

 med Flodnegenøjnen. Denne lever efter Forvandlingen, 

 naar den kommer ud i Havet, af Krebsdyr, Bløddyr, Orme 

 og lignende Bunddyr; lejlighedsvis æder den døde Fisk, 

 og den forsmaar ikke Lig; af og til suger den sig fast paa 

 levende Fisk som Laks, Ørred, Torskefisk, men hyppigere 



