129 



samles til en enkelt Gælleaabning paa hver Side; 

 disse udvendige Gælleaabninger ligger langt til- 

 bage; foruden Gællerørene findes der paa ven- 

 stre Side en umiddelbar Forbindelse (ductus oeso- 

 phago-cutaneus) mellem Svælget og det sidste Gæl- 

 lerørs Munding, hvilken Kanal ikke har noget Gæl- 

 lekammer (Fig. 60). Tarmkanalen er næsten lige ; der 

 er ingen Spiralfold i Tyndtarmen. Kønsorganet er 

 uparret og ligger paa højre Side. Æggene er store 

 og lidet talrige; de modne Æg har en hornagtig 

 Skal, som i hver Ende har en Dusk Traade med 

 ankerlignende Spids; Skallen udvikles, medens 

 Ægget er i Æggestokken. 



Slimaalene lever i tempererede og til Dels i kolde Have 

 paa begge Halvkugler. De er Kød- og Aadselædere. Der 

 kendes seks— syv Arter, som henføres til to Slægter. Kun 

 een Art lever ved Europa, og den er ogsaa almindelig hos os. 



1. Slimaalslægten (Myxine Linné). 



Der er kun to ydre Gælleaabninger, een fælles 

 for hver Sides seks Gællekamre; de ligger langt 

 tilbage paa Bugsiden. Næseboret dækkes oventil 

 af en lille trekantet Hudlap. Halefinnens Brusk- 

 straaler er fine og rudimentære. 



Tre Arter kendes fra det nordlige Atlanterhav, fra 

 Magalhåesstrædet og fra Japan. 



1. Slimaal (Myxine glutinosa Linné). 



Munden er lille og læbeløs, men fra den gaar der 

 Hudfolder til forskellige Sider. Tænderne er gullige og 

 skarpspidsede. Ganetanden er tynd og lidt tilbagekrummet. 

 Tungetænderne sidder i to Rækker paa hver Halvdel af 

 Tungen, hvis Midtparti er bart; de to forreste Tænder i 

 hver Række er sammensmeltede ved Roden; de ydre 



C. V. Otterstrøm: Fisk III. 9 



