110 



den Gang ved England og ved Nordfrankrig; yderligere 

 lever Havkalen i Ishavet Nord for Amerika og i det nord- 

 lige Stillehav, hvor den træffes ved Aleuterne, lejligheds- 

 vis ved Japan og ved Amerikas Kyst fra Alaska ned til 

 Oregon. I vore Farvande kommer Havkalen ind gennem 

 — eller lever mulig til Stadighed i — Skagerak (hvor den er 

 taget af det danske Havundersøgelsesskib „Thor" d. 21. Ok- 

 tober 1904 paa 310 Meters Dybde NV for Skagen); den tages 

 næsten aarlig udfor Bohuslån (paa 50—200 m) og er een 

 Gang fanget saa sydligt ved svensk Side som ved Kullen 

 (Foraaret 1831); ved dansk Side er den taget i det nord- 

 lige Kattegat ved Hou (d. 8. Februar 1866) og ved Aalbæk 

 (inddrevet c. d. 8. Januar 1893, c. 3,.s m, c. 300 kg), og den er 

 fanget i det sydlige Kattegat ved Gilleleje (c. d. 8. Februar 

 1906, c. 1,6 m); i det nordlige Vesterhav er den fanget ved 

 Torup Strand (?, c. 2 m), sidst i Novbr. 1885, ved Vangsaa {^, 

 c. 2,2 m, Januar 1892), ved Vestkysten i Thistedegnen (4-5m, 

 1891; $, c. 204 cm. Januar 1892) og ved Sønder Nissum 

 (d. 24. Januar 1870, 4,45 m). Saavel vore som de svenske 

 Fangster synes alle (med Undtagelse af den fra det dybe 

 Skagerak) at være fra Vinler- og Foraarsmaanederne, som 

 det var at vente af saa udpræget en Nordfisk. Havkalen 

 træffes mest paa Dybder mellem to Hundrede og seks Hun- 

 drede Meter, men den gaar sikkert langt dybere; paa den 

 anden Side kan den træffes paa lavere Vand, og særlig de 

 yngre gaar (ved Island) fra Julen til hen paa Sommeren 

 ind paa Kystbankerne. Havkalen er til en vis Grad en 

 Vandrefisk, og den vandrer saaledes regelmæssig fra Ban- 

 kerne nærmest Norge, hvor den er talrigst i Vaarmaane- 

 derne, til Bjørneøen og Spitsbergen, under hvilke Fiske- 

 riet er bedst i Sommermaanederne. Den er nærmest en 

 Bundfisk, men kan dog træffes i Overfladen, for Eksempel 

 jagende i Loddestimer eller fraadsende i Hvalaadsler, og 

 den er taget i de mellemliggende Vandlag paa Krog, der 

 var sat paa 200—400 Meters Dybde paa et Sted Vest for 

 Island, hvor Dybden var 1240 Meter. 



Havkalens Yngleforhold kendes endnu ikke. Der er 

 aldrig med Sikkerhed fundet Unger i den og lige saa lidt 

 skalklædte Æg. Derimod vokser Æggene rask i Størrelse 

 om Efteraaret, og i Februar, Marts eller noget senere inde- 

 holder de større Hunner (over et Par Meter) talrige, ind- 

 til hønseægstore, bløde Æg (en Hun paa 4 m indeholdt 

 c. 1 hl Æg eller omtrent 500 Stkr.). Muligvis gydes disse 

 Æg paa dybt Vand, hvor de kan beskyttes ved Nedgrav- 

 ning i den bløde Bund. De mindste, kendte Unger er paa 

 syv— ti Decimeter. 



Havkalens Føde er alskens større Dyr, særlig Fisk som 

 Torsk, Lange, Helleflynder, Rødfisk, Havkat, Stenbider og 



