95 



Rævehajen kan blive fem Meter lang og naa en Vægt 

 af tre Hundrede Kilogram. Den kendes fra det stille Hav 

 (San Francisco, Ny Zeeland), fra det indiske Ocean og fra 

 store Dele af Atlanterhavet, hvor den er truffet fra det 

 gode Haabs Forbjærg op til Bergen; almindelig er den i 

 Middelhavet, og endnu ved England og Irland er den ikke 

 sjælden, men længere mod Nord viser den sig kun lejlig- 

 hedsvis; ved Norge er den taget to Gange nær Bergen 

 (1868 og 1902) og een Gang i det inderste af Christiania 

 Fjord (1878). I vore Farvande er den iagttaget een eller 

 to Gange; c. 1830 skal den være truffet ved Agger, og i 

 de første Dage af December 1886 drev en Rævehaj {<^, c. 

 2,5 m) i Land paa Nordsjællands Kyst ved Tisvilde. Ræve- 

 hajens store Øjne kunde tyde paa, at den var en Dybvands- 

 fisk, men den ses i hvert Fald ofte jagende i Vandskorpen. 

 Den forfølger de i Stime gaaende Fisk, som Makrel, Sild, 

 Brisling og Sardin og farer rundt om Stimen piskende 

 med sin lange Halefinne i Vandet med stort Bulder; naar 

 den saaledes har faaet Stimen skræmt tæt sammen, sluger 

 den, hvad den kan overkomme. Man har troet, at den og- 

 saa skulde angribe ikke blot smaa Delfiner, men ogsaa 

 store Bardehvaler; dertil synes dog dens Tænder altfor 

 svage, og der maa rimeligvis være sket Forveksling med 

 Spækhuggeren; derimod har man set Rævehajer flok- 

 kes om døde Hvaler. Rævehajen føder Unger, i Middel- 

 havet ved Sommertid. Den skal aldrig gaa paa Krog, der- 

 imod ofte i Garn. I Sydeuropa spises den. 



3. Rødhajfamilien (Scylliidæ). 



Øjnene har ingen Blinkhinde. Tydelige Sprøjte- 

 huller findes. Store Næseaabninger. Munden ligger 

 paa Hovedets Underside. Tænderne er smaa, og i 

 Reglen er flere Rækker af dem i Brug samtidig. 

 Der er to Rygfinner; ingen af dem er væbnet med 

 Pig; den forreste ligger over eller længere tilbage 

 end Bugfinnerne. Gatfinne er til Stede. Halespid- 

 sen er ikke opadbøjet. 



Det er Bundfisk med natlig Levevis. Nogle har 

 Hudfrynser paa Hovedet omkring Munden, som hos disse 

 sidder nær Snudespidsen. Alle de, hos hvem Forplant- 

 ningsforholdene kendes, lægger Æg. Omtrent femogtyve 



