88 



nedre Flig. Der er intet Indsnit ved Halefinnens 

 Rod. Tarmfoldens Tilhæftningslinie er skruedannet. 



Af Slægtens fem Arter træffes to ved Europas Kyster, 

 og den ene er taget hos os, men i øvrigt lever der 

 Glathajer i næsten alle tempererede og tropiske Have. 

 De lever af Krebsdyr, Muslinger og forskellige andre Bund- 

 dyr. Mærkelig nok træffes indenfor Slægten saa store 

 Modsætninger som M. lævis og M. vulgåris (de to euro- 

 pæiske Arter), af hvilke den førstes Fostre er fæstede til 

 Æggelederens Væg med en „Fosterkage" (Blommesækken), 

 medens den sidstes mangler en saadan Tilhæftning. 



1. Glathaj (Mustélus vulgåris Muller). 



[Collett: Mustélus cånis]. 

 Snuden er forholdsvis kort; den Del, der rager frem 

 foran Munden, har omtrent samme Længde som Afstanden 

 fra Mundvig til Mundvig; Længden til Øjehulens Forrand 



Fig. 48. Glathaj; Han, 9 dm. Vesterhavet udfor Thyborøn, 

 c. 13—20 m, d. 25. September 1904. (Efter Zoologia danica). 



er betydelig mindre end Afstanden fra dette Punkt til den 

 forreste Gællespalte. Alle Tænderne er stumpe, uden 

 Spidser. Rygfinnens Begyndelse ligger næsten over Mid- 

 ten af Brystfinnens indre Rand. Fosteret er ikke fæstet 

 til Æggelederens Væg ved Hjælp af en „Fosterkage". Far- 

 ven er graalig, noget lysere paa Bugen; ovenover og sær- 

 lig langs Sidelinien er der talrige hvidlige Pletter, som 

 dog svinder med Alderen. Hannerne kendes paa Bugfinne- 

 vedhængene. 



