83 



Jernkæde som Forfang; om deres Følelsesløshed og 

 Graadighed vidner det, at en Haj, der var udkastet, efter 

 at Leveren var taget ud, jagede efter en Makrel. Hajerne 

 følges i de varmere Have oftest af Lodsfisken (Naucrates 

 diictor), og Sugefisk (Echenéis, se Del I, Side 101) sidder 

 hyppig fastsuget paa dem; begge lever de hovedsagelig 

 af Hajernes Ekskrementer, der indeholder meget ufor- 

 døjet Føde. Af Slægtens henved fyrretyve Arter fra de 

 tropiske og til Dels de tempererede Have forvilder en 

 enkelt sig til Tider til vore Farvande. 



1. Blaahaj (Carchårias glaucus Linné). 

 [Collett: Prionåce glaucus]. 



Formen er slank; Højden gaar omkring otte— ni Gange 

 op i Totallængden. Snuden er særdeles lang, idet Afstan- 

 den fra Snudespidsen til Øjet kun gaar to og en halv (ældre 

 Fisk) til tre Gange (yngre Fisk) op i Afstanden fra Snude- 

 spidsen til Overkanten af den bageste Gællespalte. Hos 



Fig. 44. Blaahaj. (Fra Stuxberg). 



ældre Fisk ligger Øjet omtrent midt imellem Snudespids 

 og første Gællespalte. Næseborene ligger noget nærmere 

 Øjnene end Snudespidsen. Læbefold mangler med Und- 

 tagelse af en Fure ved Mundvigen. Overmundens Tæn- 

 der er mer eller mindre skraat trekantede med lidet ind- 

 bugtede Sidekanter, der i Reglen er fint savtandede, 

 stundom dog ikke hos de meget store Eksemplarer; 

 Undermundens Tænder er smallere trekantede, med stærkt 

 indbugtede Siderande, der i Reglen er fint savtandede, 



6* 



