77 



af noget Gællelaag. Gællebladene naar ikke ud til 

 Randen af Kulisserne. Der er een eller to Ryg- 

 finner, af hvilke den forreste sædvanlig sidder paa 

 Kroppen. Gatfinne kan mangle eller være til Stede. 

 Brystfinnerne har som Regel almindelig Form og 

 ligger bagved eller under Gællespalterne. Huden 

 er mer eller mindre ru af Hudtænder. Ganebrusken 

 er ikke sammenvokset med Hovedskallen. Ryg- 

 strengen er mer eller mindre perlesnorformet. Ha- 

 len er i Reglen meget skæv. 



Hajer findes næsten i alle Have, dog særlig i de tro- 

 piske. Desuden findes de i Tigris og Ganges, i Floder og 

 Søer paa Filippinerne og Fidjiøerne, i Sambese og Nica- 

 ragua. Nogle holder sig ved Bunden, men de fleste er 

 gode Svømmere, der strejfer om som Regel paa mindre 

 Dybder. De fleste har en kraftig Tandvæbning og lever af 

 Rov, men nogle af de største har svage Tænder og lever 

 af Svæv i Lighed med Hvalerne (saaledes den indtil over 

 tyve Meter lange Brugde, der tidligere fangedes ved Norge 

 og Island). Arternes Udbredelsesomraade er som Regel 

 stort. Hajkød spises særlig i Østasien og Indien; nogen 

 Anvendelse har det ogsaa i Grønland og paa Island samt 

 i den nyere Tid hos os. De vigtigste Fiskerier efter Hajer 

 gælder dog den olierige Lever. I Østasien anses Finnerne, 

 saavel af Hajer som af Rokker for en Lækkerbidsken, og 

 de indføres der i Mængde. Endelig bruges den ru Hud 

 („Chagrin") som Slibemiddel, til Beklædning af Sabelfæster 

 o. 1., og Rygraden benyttes ofte til Spadserestokke. Haj- 

 ernes Underorden deles i fire Grupper, der tilsammen om- 

 fatter tolv Familier med omtrent halvandet Hundrede Arter. 



Oversigt over Grupperne. 



1. Een Rygfinne. Seks— syv Gællespalter 



[Palæonotidåni*).] 



*) Arter af Notidanus og Chlamydosélachus er taget ved Skotland og 

 Norge, men aldrig hos os. 



