59 



Have paa den sydlige og særlig paa den nordlige Halv- 

 kugle. Arterne er æglæggende, men Ungen forlader Æg- 

 get kort efter eller endog under Æglægningen. Kun een 

 Slægt hos os. 



1. Rokkeslægten (Råja Artedi). 



Kropskiven er meget bred og mer eller min- 

 dre rhombisk. Halen er tynd og stærkt afsat fra 

 Kroppen. Næseborene ligger tæt foran Mund- 

 vigene; indadtil dækkes de af Klapper; disse er 

 adskilt fra hinanden med en bred Indbugtning af 

 Overlæben (Fig. 24). Halen bærer to Rygfinner. Er 

 Halefinne til Stede, er den rudimentær og strækker 

 sig ikke til Halespidsens Underside. Brystfinnerne 

 naar ikke til Snudespidsen. Bugfinnerne er tve- 

 delte (se Fig. 40), og den forreste Del er ofte 

 lemmeagtig. 



Rokkeslægten omfatter omkring fyrretyve Arter og 

 har samme Udbredelsesomraade som Familien. Til vor 

 Fauna hører seks eller syv Arter, der til Dels staar hin- 

 anden meget nær og sondrer sig i to Grupper, af hvilke 

 den ene igen naturlig lader sig tvedele. 



Oversigt over Grupperne. 



Stumpsnudede. Den mindste Afstand mellem 

 Næseborenes Inderrand er større end 70 "/o 



af disses Afstand fra Snudespidsen 



1. Tornerokker (Råjæ clavåtæ). 

 Spidssnudede. Den mindste Afstand mellem 

 Næseborenes Inderrand er mindre end 70*^/0 



af disses Afstand fra Snudespidsen 



2. Sletrokker (Råjæ læves). 



1. Tornerokkegruppen (Råjæ clavdtæ Fries). 

 Snuden er kort, og Snudespidsen er stump- 

 vinklet: Snudens Længde fra Spidsen til Øjnenes 



