33 



Plader fuldkommen ligner de egentlige Ganoideskæl. Far- 

 ven er paa Ryggen blaagraa, gulgraa eller grønlig, paa 

 Siderne lys blaalig eller graalig og paa Bugen hvid. 



R 30—44; G 23-31; Br 36-45; Bu 26-34; H 26—35 

 I 80-125. 



Stør, som fanges hos os, har som Regel en Længde 

 af een til to Meter, men saavel mindre som større (flere 

 Gange 2,5 m, een Gang 2,9 m (og 5,6 m?) forekommer imel- 

 lem; Vægten er oftest under Hundrede Kilogram, men 

 har været højere (155 kg, c. 223 kg). Henimod seks Meter 

 skal de største kendte Stør have maalt, og ved Hamborg 

 fangedes i 1883 en Stør, der skal have vejet 415,5 kg. Saa- 

 danne Kæmper træffes næppe mere, men alligevel er Stø- 

 ren blandt vore Farvandes største Fiskearter, og hvor den 

 stiger op i vore Vandløb, overgaar den langt alle disses 

 Fiskearter i Størrelse. Størens Udbredelse i forrige Aar- 

 hundrede er bleven skildret saaledes: „Støren har en vid 

 geografisk Udbredelse, idet den forekommer i Atlanter- 

 havet ved Nord-Amerika og Evropa samt i dette Havs 

 Forgreninger, nemlig Østersøen og Middelhavet; naar den 

 skal yngle, vandrer den op i de tilstrømmende Floder. 

 Ved Nord-Amerikas Østkyst strækker dens Udbredelse sig 

 fra Gap God til Florida. Ved Evropa har den især sit Til- 

 hold i Middelhavet, Adriaterhavet medregnet, og de dertil 

 rindende Floder. Derimod mangler den i Sortehavet og 

 følgelig i Donaus Flodomraade*). Ved Frankrigs Vestkyst 

 og de derpaa udfaldende Floder, særlig Garonne, er den 

 ret hyppig, ligesaa i de Floder, som løbe fra Evropas Fast- 

 land ud i den sydlige Nordsø. Ved Storbritanien og Irland 

 derimod er den ingenlunde almindelig. Ved Norges Ky- 

 ster viser den sig aarlig, dog altid blot enkeltvis; hyppigst 

 optræder den paa Strækningen mellem Stavanger- og Trond- 

 hjemsfjorden, ved de nordlige Kyster bliver den sjeldnere, 

 og fra Strækningen østenfor Nordkap kjendes blot et Ex- 

 emplar. Ved Island er den en sjelden Gæst. Den er ud- 

 bredt i alle danske Farvande og er ikke nogen sjelden 

 Fisk, men da man ikke driver Fiskeri efter den, sees den 

 mindre hyppigt; flere Stykker faaes dog aarlig snart hist 

 snart her, baade inde i Vige og ved det mere aabne Havs 

 Kyster; endvidere er den fanget i de fleste større jyske 

 Aaer og i Odense Aa. Dernæst trækker den ind i Øster- 

 søen, lige til Bunden af den bottniske Bugt, men almin- 

 delig forekommer den blot i den sydlige Del af den egent- 

 lige Østersø og de tyske Floder, som falde ud deri". Til 

 denne Beskrivelse kan føjes, at i 1888 var der paa Ud- 



*) Nu skal den dog være paavist i Nedre-Donau. 

 C. V. Otterstrøm: Fisk III. 



