18 



den ogsaa i Middelhavet og det sorte Hav; den er almindelig 

 ved England, delvis ogsaa ved Færøerne, Holland, Frankrig 

 og den pyrenæiske Halvø. Medens den endnu er ret al- 

 mindelig i Christiania Fjord, aftager den hurtigt i Tal ned 

 langs den svenske Vestkyst; fra det nordlige Bohusian 

 er godt en halv Snes Eksemplarer kendt, men sydligere 

 ingen. Fra dansk Side kendes fra ældre Tid (Krøyer, c. 

 1848) en stor Han med Æg fra Kattegat, i Sommeren 1901 

 toges en voksen Han uden Æg ved Hornbæk, c. 1909 toges 

 en voksen Hun ved Snekkersten og endelig fangedes en æg- 

 bærende Han d. l.Juli 1915 i Julebæksbugten Nord for Hel- 

 singør. Om den store Tangnaals Levevis er ikke synderlig 

 kendt. Den holder sig vistnok paa lidt dybere Vand end vor 

 almindelige Tangnaal, men gaar dog næppe nedenfor Tan- 

 gens Omraade. Æggenes Tværmaal er 2,4 mm; deres An- 

 tal hos Hunnerne synes at være tre— fire Hundrede, medens 

 det hos Hannerne synes at kunne veksle ret betydeligt 

 {174— c. 500) efter Fiskens Størrelse. Legen foregaar i For- 

 aars- og Sommermaanederne. Den udslippende Unge er 

 c. 30 mm lang og træffes tidligst fra Maj. I Maven af den 

 store Tangnaal er fundet Kutlingunger. 



2. Lille Tangnaal (Syngn athus ros tellåtu s 

 Nilsson). 



Snudens Længde er omtrent lig Halvdelen eller lidt 

 mere af Hovedets Længde. Snuden er lav og selv mod 

 Spidsen kun lidet eller ikke sammentrykt. Afstanden mel- 

 lem Snudespids og Gat gaar omtrent 2^/4—3 Gange op i 

 Totallængden. Rygfinnen begynder paa den 14. eller 15. 

 Pladering (Nakkepladerne og Skulderbæltets Plader ikke 

 medregnet). Rygfinnen er i Almindelighed længere end 

 Hovedet. Antallet af øvre Sideplader mellem Brystfinnens 

 Rod og Gattet er 14—17, medens Antallet af øvre Side- 

 og Haleplader fra Gat til Halefinne er 40—42; det samlede 

 Antal Pladeringe er omtrent 52—57; Farven er vekslende, 

 .men sædvanlig er den oventil graabrun eller graagrøn, ne- 

 dentil sølvgraa; et mørkere Længdebaand kan strække sig 

 fra Snuden, over Øjet og Baghovedet hen langs Siden, 

 men med en Afbrydelse, idet Halens Sidestribe fortil kiler 

 sig ind under Kroppens; ofte findes smalle, mørke Tvær- 

 baand mellem Ringene og hvide Pletter. 



