17 



Oversigt over Arterne. 



Rygfinnen begynder paa den 19. eller 20. Plade- 

 ring (Skulderbæltets og Nakkens Plader ikke 

 medregnet) 1. Stor Tangnaal (S. åcus). 



Rygfinnen begynder paa den 14. eller 15. Plade- 

 'ring 2. Lille Tangnaal (S. rostellåtus). 



1. Stor Tangnaal (Syngnathus åcus g 



Linné). | 



[Krøyer: Siphostoma åcus.] | 



Snudens Længde er betydelig større end t 



Hovedets halve Længde. Mod Spidsen er Snu- t 



den tydelig sammentrykt. Øjets vandrette Tvær- J 



maal er betydelig større end det halve af Hove- ; 



dets Højde maalt midt over Øjet. Afstanden fra I 



Snudespids til Gat gaar 2^/2—22/3 Gang op i Total- r © 



længden. Rygfinnen begynder paa den 19. eller t; ^ 



20. Pladering (Skulderbæltets og Nakkens Plader t g 



ikke medregnet). Rygfinnen er kortere end Ho- ^ ^ 



vedet. Antallet af øvre Sideplader mellem Bryst- X- 3 



finnernes Rod og Gattet er 19 — 21, medens An- t "^ 



■i- D 



tallet af øvre Side- og Haleplader fra Gattet til X ^ 

 Halefinnen er 43—45; det samlede Antal Plade- |^ -^ 

 ringe er omtrent 62—66. Farven er vekslende, fe ^ 

 men sædvanlig er Fisken oventil gulbrun med ^it 

 12—13 brede, afbrudte, mørkebrune Tværbaand; 

 Bugsiden gullig eller rødlig; Snudens Sider har 

 som Regel en mørk Plet. Kønsforskel ses særlig 

 i de voksne Hanners Halesæk, men ogsaa i Hun- 

 nernes tykkere Krop, kortere Hale og lavere Køle. 

 R 35-45; G 3-4; Br 10—13; Bu 0; H 9—10. 



Den store Tangnaal kan blive indtil 46 cm 

 lang, men er oftest 36— 40 cm; den er den stør- 

 ste af de europæiske Tangnaalearter. Mærkelig 

 nok synes hos denne Art Hannen at blive større 

 end Hunnen. Fra Trondhjemsfjorden er den ud- 

 bredt mod Syd langs Europas og Afrikas Vest- 

 kyst til det gode Haabs Forbjærg; muligvis findes 



C. V. Otterstrøm : Fisk III. 2 



