16 



store (c. 1,7 mm i Tværmaal) og deres Antal følgelig ringe; 

 hos en middelstor Hun er talt 140, hos en større 240 Styk- 

 ker. Hannens Halesæk rummer fra et halvt til et Par 

 Hundrede Stykker. I Løbet af Sommeren indtil hen i Au- 

 gust Maaned klækkes Æggene, men endnu et Stykke Tid 

 gaar Hannen med Ungerne. Naar disse slipper ud {ca. 25 

 mm lange), optager de straks de voksnes Levevis. Vore 

 Tangnaale er saaledes udprægede Standfisk. Ungerne vokser 

 hurtigt til og er allerede næste Aar forplantningsdygtige, men 

 først et Aar senere er de fuldvoksne. Efter Maalinger af 

 Tangnaale fra Holbæk Fjord (d. 22.-24. Juli 1890) foregaar 

 Væksten der saaledes: 0-Gr. c. 2,5 — 9 cm; I-Gr. <^ c. 13 

 —18 cm, $ c. 15—20 cm; H-Gr. ^ c. 20—25 cm, $ c. 22— 

 27 cm. Allerede i Oktober har Aarets Yngel naaet Stør- 

 relsen af de mindste Hanner fra foregaaende Aar; men 

 disse sidste er lette at kende, da de har baaret Æg om 

 Sommeren og har en veludviklet Æggesæk, medens de 

 nytilkomne Hanner kun har Antydninger af Hudfolder 

 endnu. Mærkelig nok synes Hannerne og særlig de ældre 

 at være Hunnerne en Del underlegne i Antal. Om Efter- 

 aaret synes Mængden af de voksne at aftage stærkt; da 

 Fisken tiltager i Fedme efter Legetiden, skyldes det næppe 

 nogen naturlig Død, og da Bortvandring heller ikke kan 

 komme i Betragtning, er Aarsagen snarere Opfiskning 

 med Vaad og andre Fisks Efterstræbelser, medmindre For- 

 holdet er det, at Tangnaalene blot gemmer sig ved Bunden. 

 Den almindelige Tangnaal har ingen økonomisk Betydning 

 udover, at den af og til bruges til Agn paa Aalekroge. 

 Men dens — oven Vande — saa iøjnefaldende Besynder- 

 ligheder har skaffet den mange stedlige Navne; dog sam- 

 menblandes den ofte saavel med andre Naalefisk som 

 med Tangsnarren. Ligesom denne (se I, Side 119) bruges 

 Tangnaalen som „Vejrfisk". 



2. Underslægten Syngnathus Giinther. 



Snuden er kortere eller længere, lidet eller ikke sam- 

 mentrykt og ikke høj. Skulderbæltets højre og venstre 

 Side er nedentil urørligt forbundne ved Hjælp af en Bug- 

 plade. Den forreste Nakkeplade er temmelig stor skønt 

 oftest (dog ikke hos den store Tangnaal) mindre end den 

 bageste. Saavel Nakkepladerne som de øvrige Plader har 

 i Almindelighed mer eller mindre høje Køle. 



Underslægten rummer omtrent tresindstyve Arter fra 

 alle tempererede og tropiske Have; henved et Dusin Arter 

 lever ved Europas Kyster, og to af dem træffes hos os. 



