25 



nordvestlige Frankrig; sydligst er den kendt fra den biskayi- 

 ske Bugt; ved den hollandske og tyske Vesterhavskyst mang- 

 ler den; ved den svenske Vestkyst er den kun taget nogle 

 faa Gange ved Kysten af Bohusian. Hos os er den kendt 

 fra et meget begrænset Omraade, men herfra efterhaanden 

 i adskillige Eksemplarer; det er fra den nordligste Del af 

 Øresund, fra Hveen til Hornbæk (udfor Hornbæk, c. 15 m, 

 Krøyer; flere Stykker fra Hellebæk, Georg Winther; Snek- 

 kersten, c. 1880, 5 Stkr.; Raadyb, d. 22. August 1902). 

 Mulig er den almindeligere; den synes nemlig hos os 

 at holde sig paa en Dybde af fra femten til mindst tre- 

 dive Meter, hvor den let forbliver ubemærket og sjælden 

 fanges. Den anses af nogle for at rode i Bunden, idet den 

 ofte er fanget i Skraber sammen med Orme, Krebsdyr og 

 Bløddyr fra Lerbunden. Legetiden er særlig Juni og Juli 

 Maaneder. Æggene er 1 — 1,2 mm i Tværmaal, og en Han 

 bærer 57 — 88 Stkr. De udslippende Unger er c. 9 mm lange. 

 Denne var den første Næbsnogeart, hos hvilken man iagt- 

 tog den tilbageskridende Udvikling, der lader Ungens Bryst- 

 finner forsvinde og lader de store Gællespalter tillukkes 

 paa et lille Hul nær; ogsaa Ungen af den krumsnudede 

 Næbsnog har en savtakket Køl langs Siden. 



2. Ganoidernes Orden (Ganoidei)*). 



Skelettet bestaar baade af Brusk og Ben. Hos 

 Benganoiderne, der ikke forekommer hos os, er 



y 



Cn 



m 



Fig. 13. Hovedets Skelet af en Stør. Ro Snudens Brusk, Cn 

 Næsehule, O Øjenhule, Hm Hængselben, S Ledben, Pq Gane- 

 brusk, Md Underkæbe, R Ribben. (Fra Claus efter Wiedersheim). 



*) En Oversigt over Fiskeklassens Ordener findes i Del I, Side 2. 



