74 



derside er ru af meget smaa, usynlige Torne. Store Torne 

 findes hos de unge ved Øjnene og i en Række paa Halens 

 Overside; hos de ældre falder disse Torne af, og i Stedet 

 kommer der en Række fjerntstillede Torne paa hver Side 

 af Halen; undertiden kan Halen have alle tre Tornerækker 

 samtidig. Farven er oventil graa, til Dels gullig, hist og 

 her særlig paa Brystfinnerne med kødfarvede Striber og 

 ofte . med lysere og mørkere Skjolder; Undersiden er 

 graalig eller smudsig hvid med talrige blaasorte Prikker 

 og Smaastriber, der dannes af Sideliniesystemets Porer og 

 Kanaler; undertiden er Oversiden tigret med hvidgule 

 Smaapletter, og Undersiden kan være marmoreret med 

 sort. Tænderne er tilspidsede, særlig midti Munden; hos 

 de gamle Hanner er Tændernes Rod bredere og Spidsen 

 kraftigere end hos Hunnerne. Hannerne har to Brystfinne- 

 karter, og deres Parringsredskaber er særdeles store hos 

 de gamle, hvor de naar langt forbi Halens Midte. 



Skaden er vor største Rokkeart; oftest faas tolv — 

 femten Decimeter lange Eksemplarer, men et norsk Eksem- 

 plar paa 2.375 mm kendes, og rimeligvis kan den naa hen- 

 imod tre Meter og en Vægt af omtrent Hundrede Kilo- 

 gram. Hunnen bliver størst, men en ved Norge fanget 

 Han maalte dog 2.055 mm. Dens Udbredelsesomraade 

 gaar fra den biskayiske Bugt til Varangerfjord i det nord- 

 ligste Norge og omfatter Færøerne og hele Island, der- 

 imod ikke Grønland. Hos os er den almindelig i Vester- 

 havet og ret hyppig i Kattegat, hvorfra den gaar ned i 

 Øresund til Hveen og i Bælterne, hvor den dog er spar- 

 som; i den vestlige Østersø er den taget ved Eckernførde 

 (før 1824, Oktober 1854 og 29.Januar 1869), i Bugten ved Kiel 

 (23. Januar 1883) og i Travemunde Bugten (2 Stkr. i Høsten 

 1873); i den egentlige Østersø er den lige saa lidt kendt 

 som nogen anden Rokkeart. Medens Skaden til Tider 

 kommer Kysten saa nær, at den gaar i Bundgarn (hvad 

 Krøyer saa ved Gilleleje i September Maaned), er dens 

 almindelige Opholdssted fra den blandede Bunds Omraade 

 helt ned til Dybder paa over fem Hundrede Meter. Om 

 Foraaret og Sommeren gaar Skaderne ind paa lavere Vand, 

 dog er det vistnok kun de ikke kønsmodne, der kommer 

 indenfor Kurven for de fyrretyve Meter. Skaden er en 

 Rovfisk; den tager særlig Torske- og Flynderfisk, men 

 ogsaa Sømrokker, Havtasker, Sild, Stenbider samt Krebs- 

 dyr, Blæksprutter, Orme og lignende. Hannerne bliver 



