70 



og med nogle sorte Smaapletter; Brystfinnernes Bagrand 

 er mørkere, og Rygfinner og Halespids er sortagtige; 

 Bugsiden er hvid uden sorte Prikker og 

 Streger, men med talrige mørke Smaa- 

 porer paa den forreste Del. Tænderne er 

 ens hos de to Køn; de har en temmelig 

 lang, sylspids, bøjet Krone. Hannen har 

 Fig. 39. Tand af ^q gggt Brystfinnekarter, og dens Parrings- 

 Gøgerokke, for- , , . . ■, •, R/i-j P Tf , 

 størret set fra redskaber naar indtil Midten af Halen. 



Siden og ude- Gøgerokken bliver ofte omtrent en 



fra. (Efter F. A. Meter lang, undertiden elleve— tolv Deci- 

 Smitt). meter. Den lever i det vestlige Middelhav, 



ved Madeira, ved Frankrig og ved de britiske 

 Øer; den er taget Nordøst for Shetlandsøerne og Sydvest for 

 Færøerne og er almindelig ved Sydvest-Island; fra Grøn- 

 land eller Nordamerika kendes den ikke; langs Norges 

 Kyst er den udbredt i det mindste til Nordkap, sandsyn- 

 ligvis ogsaa ved Østfinmarken, og i Trondhjemsfjorden og i 

 Fjordene ved Bergen er den meget almindelig. I vore 

 Farvande er den ikke almindelig; den fanges undertiden 

 i Skagerak paa Kanten af den jydske Grund, og i Christi- 

 ania Fjords Munding er den taget i Januar 1880; muligvis er 

 den dog ikke saa sjælden i Skagerak, thi den er taget i eller 

 nær Gullmarfjorden (1907?) og efter en gammel Beretning, 

 der dog er usikker, ved Kullen (Arildslåge, Oktober 1849). 

 Gøgerokken lever mest paa Vand fra et halvt til fire Hun- 

 drede Meters Dybde. Da Unger og Hunner med gyde- 

 færdige Æg ikke træffes, foregaar Forplantningen rimelig- 

 vis paa endnu større Dybder. Gøgerokken er en Rovfisk, 

 der hovedsagelig lever af Fisk som Sorthaj og Havmus, 

 Sild, Tobis og Torskearter, men som ogsaa tager Krebs- 

 dyr og Muslinger. Den spiller ingen økonomisk Rolle og 

 skal ogsaa være lidet anset som Føde. 



2. Hvid rokke (Rå ja li'ntea B. Fries). 

 Snudens Længde er omtrent to Tredjedele af Hove- 

 dets. Pandens mindste Bredde mellem Øjnene gaar om- 

 trent halvfjerde Gang eller noget mere op i Afstanden fra 

 Snudespidsen til Øjets Midte og omtrent tre eller næsten 

 halvfjerde Gang i Snudens Længde. Rygfinnerne støder 

 sammen ved Grunden og kan her være sammenvoksede. 

 Anden Rygfinne strækker sig næsten til Halespidsen, 



