14 

 Sandvadernes Dyreliv i geologisk Henseende. 



Del kan næsten paa Forhaand antages, at delle rige Dyreliv paa Vaderne niaa 

 have indgribende Betydning for Jordbundens Naturliistorie. Vi ved jo dog af 

 Dakwins og andre Undersøgelser, hvor betydningsfuld Regnormenes Virksomhed er 

 for Muldbunden, og Sandormen synes jo i saa mange Punkter at kunne sammen- 

 lignes med Regnormene. Dr. Rosenvinge mener endog, al Sandormene ligefrem 

 ..hypper" Bændeltangen (ligesom Regnormene Skovbundsplanterne efter Dr. P. E. 

 Möllers Antagelse) og tvinger dens Rodstokke til at søge højere op i Hunden. 

 Dette støtter han paa Iagttagelser fra Lillebælt'); særlig fremtrædende er det omtalte 

 Forbold i)aa beskyttede Steder med lavt Vand. 



Om Sandormenes Virksomhed kan henvises til en Undersøgelse af Davison '^), 

 anstillet i)aa Østkysten af England (Northumberland), ifølge hvilken Sandormene 

 formaar aarlig at bringe ca. 136 Gange saa meget Materiale op til Overtladen som 

 Regnormene paa et tilsvarende Areal, nemlig 1911 Tons pr. Acre, medens Darwins 

 Regnorme bragte fra 7,56 — 18,12 Tons op. Sandlaget, som de levede i, skulde efter 

 hans Beregning indtil en Dybde af 2 Fod passere gennemsnitlig een Gang gennem 

 dem i Løbet af 22 Maaneder. Ved denne Omroden maatte alle Bundens Bestanddele 

 blive omhyggeligt blandede mellem hverandre. 



Efter mine Iagttagelser paa Fanø er jeg kommen til et noget andet Resultat 

 end Davison. 



Jeg er ude af Stand til at indse, at Sandormen paa nogen Maade bidrager til 

 at fremkalde eller øge Marskdannelsen paa Sandvaderne; dens Indflydelse gaar 

 efter min Opfattelse lige i modsat Retning; ligeledes forekommer det mig, at Sand- 

 ormens Virksomhed kun i meget ringe Grad kan sammenlignes med Regnormenes. 



Regnormenes Rør er saa vidt vides altid lodrette, simple Gange, aldrig hestesko- 

 formede: Regnormene er endvidere ingenlunde sedentære Former som Sandormen, 

 men forlader ofte om Natten deres Gange og kryber henover Jordoverfladen for 

 derpaa senere at grave sig ned igen. 



Ved Regnormenes Virksomhed findeles Jordpartiklerne, og Jordbunden paa- 

 virkes i kemisk Henseende; dybere Jordlag løftes op til Overfladen, halvraadne 

 Blade etc. trækkes ned i Boligerne og omdannes til Ekskrementer, hvorved Jordens 

 Frugtbarhed øges; endelig bidrager de talrige Gange til Jordens Gennemluftning 

 og til at lette Planterødderne Passagen. 



Det er indlysende, at et Dyr, hvis Rør er hesteskoformet, og hvis Levevis er 

 saa sedentæ-r som Sandormens, er ude af Stand til i nævneværdig Grad at hæve 

 dybere liggende Jordlag op til Overfladen. Gennem hesteskoformede Rør kan en 

 saadan Hævning overhovedet ikke foregaa; man maatte nemlig i saa Fald altid 

 kunne paavise Sidegange paa den hesteskoformede Hovedgang; noget saadant er 



') Botan. Tidsskrift T. 19, p.VIlI. 



^J Chs. Davison : On tlie amount of sand lirought up by lobworms to the surface Tlie geological 

 magazine [3], vol.8. 1891.. 



