15 



imidlertid aldrig iagttaget hos Sandormen. Yed Ormens Virksomhed bringes intet 

 andet Materiale op end det, der fremkommer, naar den under sin Vækst forstørrer 

 sin Bolig eller formentlig fører Røret længere ned. At dette Materiale dog er for 

 intet at regne mod de Kvantiteter, den daglig suger ned fra Overfladen, siger sig selv. 



Ud fra den Viden, vi for Øjeblikket raader over, anser jeg det for nød- 

 vendigt at holde fast ved den ovenfor givne Skildring af Røret samt ved Opfattelsen 

 af, at Ormen er yderst stavnsl)unden, som Kendsgerninger, ved hvilke vi for denne 

 Lokalitets Vedkommende ikke kan rokke; det vil da være indlysende, at Sandormen 

 her ikke nær spiller den Rolle som Regnormene, naar Talen er om Hævning af 

 dybere liggende Jordlag op til Overfladen. 



Det er paa den anden Side ganske klart, at Regnormenes Evne til at trække 

 raadne Plantedele ned i deres Gange og fortære dem der, meget vel lader sig 

 sammenligne med Sandormens Opsugning af Overfladen med dens mikroskopiske 

 Dyreliv; medens Jordbundens Frugtbarhed imidlertid øges veil Regnormenes nedad- 

 dragende og fordøjende Virksomhed, nedsætter Sandormen ved samme Vesterhavs- 

 Vadens Rigdom paa organiske Stoffer; dette er en Følge af de ejendommelige 

 Naturforhold, der hersker paa de Lokaliteter, hvor Sandormen her lever. 



Sandormens Ernæringsvirk.somhed bcstaar deri: gennem den ene af Rørets 

 Aabninger at suge en større eller mindre Del af Vadens allerøverste Overflade i sig, 

 væsentlig det Kvantum af Vadens Overflade, som svarer til Tragtens Volumen, fordøje 

 Materialet og derpaa igen aflæsse det som Ekskrement paa Overfladen nogle Centim. 

 fra det Sted, hvor det oprindelig laa: Resultatet heraf bliver altsaa, at Vadens i 

 modsat Fald, bortset fra Bølgeslaglinierne, glatte Overflade dækkes med talrige 

 4 — 6 Centim. høje Tuer. 



Staar man paa det Tidspunkt, da Flodbølgen kommer, ude i Arenicola- 

 Bæltets yderste Rand, ser man Bølgen vælte Tuerne ; de glider ud, og der hvor 

 Sandvaden før afgav et nubret Udseende, bliver den nu glat. Samtidig iagttager 

 man, at Flodbolgens inderste Rand farves sort; jo større den Strækning er, over 

 hvilken Bølgen har vandret, og jo mere Ler og organisk Materiale Tuerne inde- 

 holder, des bredere er Slambræmmen. Iagttager man nøjere Maaden, hvorpaa 

 Bølgen behandler Tuerne, ser man, at det, den under disses Omstyrten griber, er 

 de mørkere Partikler, hvorimod Sandet bliver liggende. Resultatet bliver derfor 

 en Sortering af Materialet, saaledes at de lettere og finere pulveriserede Dele fljttes 

 indad med Bølgen, hvorimod de grovere Partier, Sandet, bliver liggende. Idet jeg 

 gaar ud fra, at en glat Flade ikke vilde frembyde de Angrebspunkter for Flod- 

 bølgen som en nubret Flade, skønner jeg ikke rettere, end at Sandormen ved sin 

 ekskrementerende Virksomhed netop hindrer en Forbedring af Vadernes Bundarter. 

 Sandormen er efter min Opfattelse en Material-sorterende Faktor, ved hvis Virk- 

 somhed de i Vaden aflejrede Lerpartikler og organiske Stofl'er gøres mere trans- 

 portable; derved bevarer Sandvaden sin Karakter som Sandvade, og Mulighederne 

 for Marskdannelse i Arenico/a-Bæltet nedsættes. Paa Grund af de ganske forskellige 



