1 6 



Naturforhold, der hersker paa de forskellige Lokaliteter, hvor Regnorme og Sand- 

 ormene paa Vaderne arbejder, bliver altsaa Resultaterne af Ekskrementerings- 

 processerne lige stik modsatte. 



Hvad der i høj Grad taler for Rigtigheden af den her fremsatte Anskuelse er 

 Paavisningen af, at Sandkornenes Størrelse overalt paa Vaden tiltager nedad. Jeg 

 har iagttaget dette Fænomen ved Gravning saavel nær Søren Jessens Sande som 

 paa Fanøs nordøstlige Hjørne nær Sejlløbet; ca. 20 Centim. nede bestaar Vaden af 

 langt grovere Sand end i Overfladen, og den nederste Del af Aren/co/a-Rørene ligger 

 nede i saa groft Grus, at dette umuligt vilde kinine passere Dyrets Tarmkanal. 

 Jeg stod længe uforstaaende over for dette Forhold, men tror, at min Opfattelse af 

 Sandormens Betydning for Vadens Bundarter giver den rigtige Forklaring herpaa. 



Naar man tidligere har ment, at Sandormens Virksomhed paa Vaderne ganske 

 svarede til Regnormenes i Mulden, skyldes dette øjensynlig en Mangel paa Kendskab 

 dels til Rørets Bygning, dels tilde paa Lokaliteten herskende Naturforhold. Davison (I.e.) 

 har set Tuernes Omstyrtning, men ikke forstaaet Fænomenels geologiske Betydning. 



Paa Steder, hvor Søbunden altid er overdækket med Vand, og hvor Sand- 

 ormens Rør i Følge Gamble og Ashwoiîths Udsagn skal være lige, er det vel muligt, 

 at Ormen spiller en lignende Rolle som Regnormene; paa Vaderne derimod ikke. 



Den Slam- eller Slikbræmme, som af Flodbølgen føres ind imod Land, kommer 

 efter at have passeret Arenico/a-Bæltet for en stor Del ind i Coroja/i/um-Bæltet ; her 

 gribes Slikpartiklerne, som ovenfor omtalt, af de talløse Corojo/iiuni-Anlenner, trækkes 

 ned i Gangene, fortieres, l)landes med Slim og anvendes til Beklædning af Gangenes 

 Sider. Resultatet heraf er, at Slikken opsamles, hvoraf atter følger, at der ved 

 Corophiernes Virksomhed opstaar el Marsklag. Dette Lag, der er rødbrunt af 

 Farve, maaler paa Sandvaderne kun faa Centim. i Tykkelse. I Bæltets inderste 

 Del bidrager de blaagrønne Alger til Tykkelsesvæksten, og længst inde er Jord- 

 bunden tilstrækkelig præpareret, til at Landets højere Flora kan fæste Bo. Jeg 

 tormoder, at den største Del af den saaledes dannede Slik vil lægge den forste 

 Grund til Sandmarsken.. Uden Kendskab til Corophiernes Levevis forslaar man 

 overhovedet aldeles ikke Maaden, hvorpaa Marskdannelsen opstaar. Den første og 

 mærkelig nok vistnok ogsaa den eneste, der har haft Øje herfor, er Vandbygnings- 

 direktør E. R. Grove. I sit fortræffelige Arbejde: „Naturen paa Slesvigs Vestkyst" 

 (1. c.) gør han opmærksom paa, at der maa findes en slikbindende Faktor, som 

 hindrer det Vand, der sidst løber af en tilslemmet Flade, i at tage Flodbølgens 

 aflejrede Slikmaleriale med sig. Endvidere påaviser han, at denne Faktor netop 

 er Corophierne. Han fremhæver (p. 158), at Vandet med Slikpartiklerne suges ind 

 og ud af de talløse Corophium-Huler (50 — 100 paa en Kvadrattomme), at Dyrene 

 fastholder Slikken og blander den med Slim. Herved bevirkes, al Slikken laaler 

 at blive udsal for Vandets Bevægelser, uden at den derfor blandes med del; netop 

 i dette Forhold søger Grove Forklaringen af, at den paaførte Slikmasse bliver 

 liggende, og al Marskdannelsen overhovedel opstaar. Ud fra sil indgaaende Kend- 



