45 



fleraarige som Regel Ijagel'lcr. Fra Hullets Rand begynder Andelgræsset at lægge 

 sine nedliggende Skud hen over Leret, især hvis Hullet findes i dets Bælte. Er det 

 fjærnere fra dette, vil snarere Kryb-Hvene, eller hvis det er en af de østlige Syllenge, 

 hvorom det drejer sig, saa Knæbøjet Rævehale fAlopecuriis genicnlatiisj lægge sig 

 hen over Bunden, maaske i Samarbejde med Harril, Kokleare, Tigger-Ranunkel o. a. 

 Hvis Hullet lades i Ro for Havet, vil det før eller senere blive dækket af el Grøn- 

 svær, og ofte ser man i Strandengene Lavninger, hvis Plantevækst og hele Ydre 

 vidner om, at de er Huller i Strandengen, som Planterne paany har erobret sig. 



I det øverste Lag af Bunden i disse Huller lever der foruden Blaagrøn- Alger 

 ogsaa en rig Diatoméllora; Prøver af dem er meddelt ovenfor: Liste M (S. 33) og 

 Liste O (S. 34), og efter det Trin af Udvikling, paa hvilket Hullet staar, ville Sel- 

 skaber som dem i Liste K og L (S. 32), Liste P og Q (S. 33) utvivlsomt ogsaa 

 forekomme. 



Jeg har længe ikke været klar over Maaden, jiaa hvilken disse Huller opstaar, 

 men tror nu at være kommen til et nogenlunde sikkert Resultat. Rimeligvis dannes 

 de ikke alle paa samme Maade; nogle skyldes utvivlsomt en ufuldstændig Tilgroning 

 af Kngen, idet de landdannende Planter af en eller anden Grund ikke have erobret 

 det hele Terræn , og idet Havets Oversvømmelser og Ophobning af døde eller 

 levende Alger, der ligger og raadner paa Stranden, hindrer Blomsterplanterne i at 

 dække Bunden. 



Andre Huller er sniaa Laguner, der ved lave Strandvolde er blevne adskilte 

 fra Havet ; saaledes ofte ved Sandstrande, men ogsaa, skønt vistnok sjældnere, ved 

 Strandenge. Paa Manøs Sydende findes f. Eks. saadanne smaa Huller skilte fra 

 Havet ved Skalbanker; Strand-Kogleaks spiller en fremtrædende Rolle i dem, og 

 fra Bredderne anstrenger Andelgræsset sig for at erobre dem. 



Her kan erindres om de Lo'er paa Tipperne, som Mentz omtaler') og som er 

 i nær Slægt med Hullerne i Engene. 



Andre er opstaaede derved, at Havet bryder Kysten ned, gnaver sig ind i den 

 og gør dette paa en meget uregelmæssig Maade, saa at der opstaar uregelmæssige 

 Bugter, som senere delvis atter skilles fra Havet ved opkastede Volde. 



Langt hyppigere synes dog Syltengens Huller at dannes mere eller mindre 

 fjærnet fra selve Havet, inde paa selve de gamle Engflader. Det er hidtil ikke opklaret, 

 hvordan dette gaar til — mest vistnok, fordi det vel er om Vinteren, at de grund- 

 lægges, og da færdes Naturforskerne ikke ret meget i disse Egne. Tilsyneladende 

 ligger Hullerne ganske umotiveret, ganske tilfældigt strøede om paa Engene, og lige 

 saa umotiverede er deres Former. At de skyldes Havets Angreb er sikkert nok, og 

 at de ikke er velkomne for Ejerne af Engene er lige saa sikkert; man ser under- 

 tiden ved Vesterhavet, at de gør Forsøg paa at lukke dem med Græstørv og lappe 

 paa dem. Jeg tror, at Begyndelsen kan gøres paa forskellig Vis. Da jeg i April 

 Maaned 1902 besøgte Marsken syd for Nordby, havde Havet staaet oppe over Engene 



M Rambusch 1. c. 



