I. Affinitetsbestemmelse. 



I. Beregning af Affinitetskurverne. 



Der foreligger endnu iklce Materiale, paa Grundlag al' hvilket der kan opstilles 

 en Relation imellem kemiske Egenskaber og Affinitet, og vi maa derfor foreløbig 

 lade os nøje med Beregningen af den Afhængighed, som under Sled mellem Energi- 

 ændring og Affinitet, til hvis Udledning vi støtter os til Hovedsætningerne i Thermo- 

 dynamiken. 



Det vil først være af Interesse at undersøge, hvorvidt den stedfindende Relation 

 imellem Energiændring og Temperalur ved en kemisk eller fysisk Omdannelse 

 kræver en bestemt, af det kemiske System uafhængig Relation mellem Reaklions- 

 affinilel og Temperalur. Vi henytle hertil den Ihermodynamiske Ligning: 



T.^ = A-U, 



hvor A er Processens Affinitet, U Energiformindskelsen og T den absolute Tem- 

 peratur. Er U givel som en Temi)eratnrfunktion: 



t; = a + bT 4- cT- -f d'n -f 



bliver; 



(IA A-a 



og denne Dilferentialligning fremstiller jo ikke en enkelt Kurve, men el Syslem al 



uendelig mange Kurver, hvis Form afhænger af Konstanterne a, b, c , allsaa 



af Energiændringskurvens Forløb. Affinitetskurverne og saaledes ogsaa Affiniteten 

 i et enkelt valgt Temperaturpunkl vil derfor ikke være given fuldsla'ndig, naar 

 Energiændringen i Afhængighed af Temperaluren kendes, men der vil for hver 

 Kurve kræves yderligere Kendskab til en speciel Konstant, som allsaa maa 

 afhænge af det betragtede Systems kemiske Natur. 



Kalder vi denne Affinitelskonstant A', gælder det om al finde A eksplicit udtrykt 

 ved 7', /.■ og U eller — idet vi bibeholde det almindelige Udtryk for U — ved 

 7', A", a, /), c 



