302 6 



Skønt opbyg^e'l |)iiii (iiiiiullag al' empiriske Kendsgerninger er den lliernio- 

 keniiske Theori i stedse sligende Grad bleven niodsagl af de eksperinieiilelle Re- 

 sultater. Og særlig er del naturligvis Tilfældet med Theorien i den yderliggaaende 

 Form, hvori den eflerhaanden er bleven fremsat af Heuthki.ot. Fuldkommen 

 besejret blev den dog først ad thermodynamisk Vej'), ved Opstillingen af den 

 Iherniodynamiske Affniitetstlieori, omend det maa siges, at de herigennem vundne 

 Resultater kun med Møje er trængt igennem til almindelig Anerkendelse. 



Det følger af Definitionen af den frie Energi, at denne Funktion er afhængig 

 baade af det betragtede Systems kemiske Reskalfenhed og af de ydre Betingelser: 

 Koncentration, Tryk, Temperatur etc., hvorunder Systemet er givet. FZr disse Be- 

 tingelser uforandrede under en Omdannelse af Systemet, vil en saadan Omdannelse 

 altid forløbe fuldstændig o: saaledes at det givne System forsvinder og giver 

 Plads for el andel, Slutningssystemet, med et mindre Indhold af fri Energi. Er 

 f. Eks. den Proces, vi betragter, den, som udtrykkes ved følgende kemiske Ligning: 



K Cl -\- Na NO., ^ Na Cl + A' NO,, 



vil, naar Slolferne er givne i ren krystallinsk Tilstand ved Atmosfæretryk og en 

 bestemt Temperatur, f. Eks. 18°, denne Proces forløbe fuldstændig fra venstre til 

 højre. Dette vil ske simpelthen, naar Systemet A' Cl + Na NO, bringes i Berøring 

 med en vilkaarlig Mængde af en Opløsning, som under de givne ydre Betingelser 

 er mættet med A' 67, Nu Cl og KNO,. I andre Tilfælde vil man ikke paa en saa 

 simpel Maade kunne opnaa el fuldstændigt Reaktionsforløb. Men afgørende for 

 Bestemmelsen af Ændringen i fri Energi bliver, at en saadan mere eller mindre 

 kompliceret F^orsøgsanordning altid er mulig, ved hvilken man opnaar at omdanne 

 et givet kemisk System til et — indenfor de ved den kemiske Beskalfenhed givne 

 Grænser vilkaarlig — andet med mindre Indhold af fri Energi. 



Altsaa ogsaa ved de Processer, som almindelig kaldes ufuldstændige, vil en 

 Affiniletsbeslcmmelse efter disse Principper være Iheoretisk mulig. Nu er imidlertid 

 netop denne Art af Processer behandlede i en særlig Gren af den moderne Aflinilets- 

 lære og i Modsætning til de fuldstændig forløbende Processer ogsaa indgaaende i 

 eksperimentel Retning. Det drejer sig her imidlertid kun om en relativ Affinitets- 

 bestemmelse, og hvor endvidere Benævnelsen Aflinitet — som vi sti'aks skal se 

 — anvendes i en modilicerel Betydning. 



Vi vil betragte el bestemt Eksempel paa saadanne ufuldstændige Processer og 

 vælge hertil Indvirkningen af en Syre paa et Sall af en anden Syre, idel denne 

 Indvirkning foregaar i vandig Opløsning. Vi finder da, at der indtræder en Ligevægt, 

 som kan bestemmes ved Massevirkningsloven og s])ecielle Affinitetskoeffi- 

 cientcr for de to Syrer. Ved disse Affinitetskoeflicienler bestemmes Syrernes 

 relative Aflinitet lil Basen. Del herigennem bestemte Affinitetsforhold er imidlertid 

 ingenlunde = Forholdet imellem de /Endringer i fri Energi, som tinder Sled der- 

 ved, at de to Syrer under samme Betingelser forene sig med Basen, og der er altsaa 



M O.STWAi.n: I.clulnicli der iillHcmeiiieii Clicmic II, 2. 1. S. !).S (lS'J(i 1UU2). 



