33 



329 



Man maa tillige kræve, at ogsaa smaa Varmetoninger maa kunne bestemmes med 

 Nøjagtighed. Som særlig egnet til at opfylde disse Fordringer valgtes en kalori- 

 metrisk Kompensationsmet liode, ved hvilken en negativ Varmetoning, som 

 skal maales, kompenseres med en bekendt positiv Varmemængde, som bekvemt til- 

 føres ad elektrisk Vej. Dette Princip er tidligere med Held bleven benyttet af H. 

 v. Steinwehr ') til Bestemmelse af Fortyndings- 

 varmen ved svage Opløsninger af Elektrolyter. Saa 

 vidt det kan ses af den citerede Afhandling, synes 

 Methoden at have givet gode Resultater. 



Der er nu heller næppe Tvivl om, at man 

 med Kompensationsprincipet som Grundlag kan 

 udarbejde en kalorimetrisk Maalemethode af over- 





ordentlig Finhed. 



Ganske lignende Fordele som 



W 



\J 



de, der paa de elektromotoriske Maalingers Omraade 

 vandtes ved Indførelsen af den PoGGENooRFF'ske 

 Kompensationsmethode, som jo nu anvendes ved 

 alle nøjagtige Bestemmelser af elektromotorisk Kraft, 

 frembyder sig ved dette Princips Anvendelse i Kalori- 

 metrien. Man undgaar her for det første Ternio- 

 meterfejlen. Da Bestemmelserne udføres ved kon- 

 stant Temperatur, kan endvidere Varmeudvekslingen 

 med Omgivelserne reduceres til et Minimum. Og 

 af samme Grund bortfalder af Beregningen den 

 reagerende Blandings saavel som Kalorimeterets 

 Varmekapacitet og dennes i Reglen ukendte For- 

 andring med Temperaturen. Endelig opnaar vi, naar 

 der kompenseres med elektrisk Energi, at bestemme 

 Varmetoningen udfra Maalinger af Spænding og 

 Ledningsmodstand, hvad der paa Grund af disse 

 Maalingers Finhed er et væsentligt Fortrin. 



Det Apparat, som jeg benyttede, var særlig 

 konstrueret til Bestemmelse af Opløsningsvarme. 

 Kalorimeteret, hvori Opløsningen foregik, var et 

 Dewar's Vakuumskar, som var opstillet i en stor 



Termostat, en galvaniseret Jernbeholder fyldt med Vand (ca. 35 L.). Termostaten 

 var forsynet med en overordentlig fintmærkende Termorcgulalor, som ved 20° — 25° 

 neppe tillod Temperaturændringer over 0°,002. Vakuumskarret, som rummede lidt 

 over 500 ccni., var lukket med en tætsluttende Kautschukprop med fire Gennem- 

 boringer til Rører, elektrisk Ledning, Termometer og et Glasrør, hvorigennem Stoffet, 

 som skulde opløses, bragtes ned i Kalorimeteret. Rørerens Træaxc var ført gennem 

 et Glasrør ned i Kalorimeteret og bar forneden en skruebladet Vinge. Kommuni- 

 ') Zeitschrift für physiljalische Cliemie 38, 185 (1901). 



1). K. 11. Vicicnsk. Selsk. Slir., 7. R;i'Uke. iKiturviikMisk. 0(; niiilliem Alil. II. G. 43 



C^ 



Fig. G. 



