116 14 



MiTsr.HERi.icH ') bestemte Varnietoningen simpelthen ved at maale den Tempe- 

 ralursligning, som fremlnagles ved den frivillige Omdannelse af en større Mængde 

 monoklint Svovl, idel Omgivelsernes Temperatur søgtes reguleret, saaledcs at Varmetab 

 eller Varmeoptagelse under Processen ikke fandt Sted. Varmetoningen beregnedes 

 da som Produktet af Temperaturstigning og Varmefylde til 2,27 kal. for eet Gram 

 eller 72,8 kal. for Graniatomet. Methoden gør ikke Indtryk af at kunne give paa- 

 lidelige Resultater. 



Dernæst har Julius Thomsen-) bestemt Forbrændingsvarmen af begge Svovl- 

 moditikationerne og derigennem fundet Omdannelsesvarmen som Forbrændings- 

 varmerncs DilTerens. Resultatet var følgende : 



Forbrændingsvarmen af monoklint Svovl... 71720 kal. 

 „ rhombisk „ .... 7108Ü „ 



Differens.... 640 „ 



Værdierne gælde for Gramatoniet. Thomsen selv tillægger nu ikke denne 

 Bestemmelse af Omdannelsesvarmen nogen stor Værdi, da Resultatet er fremkommen 

 som Differens imellem to mere end hundrede Gange saa store Værdier og derfor 

 ikke kan gøre Fordring paa nogen stor procentisk Nøjagtighed. Der er ogsaa fra 

 enkelte Sider fremsat Formodning om, at Thomsens Værdi skulde være for stor. 

 Schaum^) gør saaledes opmærksom paa, at den af Bkodie^) bestemte Smeltevarme 

 for monoklint Svovl kun er 300 kal. og altsaa, hvis Thomsens Værdi var rigtig, 

 kun vilde være halv saa stor som Omdannelsesvarmen, hvad der i sig selv vilde 

 være lidet sandsynligt'). Endvidere er Opløsningsvarmen af rhombisk Svovl i 

 Svovlkulstof mindre end 640 kal., nemlig ifølge Berthelot ^) 410 kal., ifølge 

 Pickeking') 469 kal., og monoklint Svovl maatte da — naar man gaar ud fra 

 Tallet 640 kal. for Omdannelsesvarmen — opløses i Svovlkulstof under en Varme- 

 udvikling paa ca. 200 kal. Men i Virkeligheden opløses monoklint Svovl under 

 ret betydelig Varmeabsorbtion, hvad man ved et simpelt kvalitativt Forsøg let kan 

 overbevise sig om. Tho.msens Værdi er endelig saare langt fra at passe i den 

 thermodynamiske Formel, som angiver Afhængigheden mellem Varmetoning, Om- 

 dannelsestemperatur og Omdannelsestryk (se S. 29). 



Ved Hjælp af nævnte Formel beregner man af Reichehs*) Forsøg Omdan- 



'} Bericht über d. Verhandl. d. liün. preus. Akj<l. d Wissenscli. 18,')2, 636. Journ. f. praktisclic 

 Ctiemic 58, 239 (1H53). 



') Thermochemischc Untersucliungcn II, 247. 



') Liebigs Annalen 308, 18 (1899). 



') Tamman. Kristallisieren und Schmelzen 279 (1903). 



"•) Ved Koslbrmodilîkationerne er Oradannclsesvaimeii dog langt slorrc end Smiltevarmcn af det 

 gule Fosfor. 



«) Comptes rendus 70 (1870) S. 941. 



') Journ. Chem. Soc, 1888, 865. «) I. c. 



