15 117 



nelsesvarmen for Grammet: 2,ö kal., af Tammans •) Forsøg 3,12 kal. Disse Værdier 

 gælde for Omdannelsestemperaturen, medens de tidligere anførte gælde for Stue- 

 temperatur. 



Benytter man endelig Brodies Værdi for Smeltevarmen for monoklint Svovl og 

 Persons'^) tilsvarende Værdi for rhombisk Svovl og bestemmer Omdannelsesvarmen 

 som Smeltevarmernes DilYerens, finder man endog en negativ Værdi: — 3,1 kal. 



En Nybestemmelse af Omdannelsesvarmen synes altsaa i ethvert Tilfælde 

 nødvendig. Med Hensyn til Valg af Methode til denne Bestemmelse er det jo ind- 

 lysende, at den direkte Maaling vil være at foretrække for en DifTerensmethode, 

 selv om Forholdene stillede sig betydelig gunstigere end ved Forbrændingsmethoden. 

 Da den direkte Omdannelse foregaar ret langsomt, vil den almindelige kalori- 

 metriske Methode næppe med Held kunne anvendes, men man er henvist til Be- 

 nyttelse af Iskalorimeteret, som jo i Virkeligheden ogsaa er i Besiddelse af store Fordele. 



Efterat Schuller og Wartha'') har indført væsentlige Forbedringer ved den 

 oprindelige Bunsen'ske F'orm for Iskalorimeteret. har navnlig Dietericis^) Arbejder 

 gjort det sandsynligt, at en virkelig Præcisionskalorimetri lader sig grunde paa det 

 Bunsen'ske Princip. De største Vanskeligheder, som møder ved Benyttelsen af 

 Iskalorimeteret, er Tilvejebringelsen af fuldstændig Temperaturligevægt i og udenfor 

 den ydre Kalorimeterbeholder. Selv et meget ringe Spor af Urenhed i Vandet, 

 sætter Frysepunktet saa meget ned, at en TemperaturdifFerens af Betydning frem- 

 kommer. Dette giver sig tilkende derved, at Kvægsølvtraaden i Allæsningskapillaren 

 bevæger sig — indad eller udad, eftersom Frysepunktet er lavest indvendig eller 

 udvendig. Sædvanlig vil det ydre Vand, som er mest udsat for at optage Urenheder 

 (f. Eks. Kulsyre fra Luften), have det laveste Frysepunkt. For at kunne arbejde 

 under konstante Forhold, er det imidlertid ikke nødvendigt, at det ydre Vand er 

 absolut rent, men kun at det er af saa konstant Frysepunkt som muligt. Uren- 

 hedernes Koncentration maa altsaa ikke forandre sig, og man maa derfor hindre 

 Smeltning eller Dannelse af Is ved fuldstændig at udelukke Varmetil- eller -fraførsel. 

 Har man paa denne Maade sørget for konstant ydre Temperatur, vil det ogsaa 

 være muligt at afbalancere eventuel Temperaturforskel i og udenfor Kalorimeter- 

 beholderen. 



Omstaaende Fig. 1 fremstiller det benyttede Apparat. Indvendig paa Væggen af 

 det mindre Cylinderglas, der var fyldt med destilleret Vand, var frosset en Kappe 

 af Is, som fuldstændig omgav selve Kalorimeteret. Udenom dette Cylinderglas var 

 anbragt et større, og Mellemrummet var fyldt med Is, som fornyedes, efterhaanden 

 som den smeltede. Den ydre Cylinder var beskyttet af et varmeisolerende Filtlag, 

 saa at den Ismængde, som smeltede, kunde indskrænkes til ca. '/'i Kilo i Døgnet. 



') Kristallisieren und Schmelzen 275 (1903). 



■■•) Ann. de chimie et physiciiie [;i] 21, S. 328 (1847). Pogg. Ann. 70, S. 301 (1847). 



^) Ber. d. deut. chem Ges. 8. (187.'')) S. MOU. 



<) Wiedemanns Ann. 33, 417 (1888), 37, im (1889). 



