8 



graver Ormen sig øjeblikkelig ned. Fiskerne meddeler, at de aldrig har set Ormene fri- 

 villig forlade deres Huller eller færdes paa Vadens Overside. Hos Ehiæus'") (p.413) findes 

 dog et Par Angivelser om, at Sandormen er set fritsvømmende navnlig i Parringstiden. 



Under Flodtid sidder Ormen med Forenden i Tragten (Gambi.k & Ashwokth); 

 den slubrer da rimeligvis Sandet i sig; netop paa denne Vis opstaar Tragten 

 (Fig. 2), som i Dec. 190.'i paa Vaderne ved Fanø gennemsnitlig maalte 4 — (5 Centim. 

 i Bredde og ca. 3 — 5 Centim. i Dybde. At Næringsoptagelsen virkelig finder Sted 

 paa den angivne Maade, derpaa fik jeg formentlig i Dec. et ret afgørende Bevis. Paa 

 Grund af en stærk Østenvind havde Vaderne i længere Tid været tørlagte og var, 

 da det havde frosset en Del, frosne i en Dybde af ca. 6—8 Centim. Over Vadens 

 inderste Del laa et tyndt Isdække, under hvilken Tragtene og Ekskrementerne 

 saas; Vandel var ikke bundfrossent, men mellem ^'a(lens Overflade og Isen fandtes 

 et ubetydeligt Lag Vand; i Vadens yderste Del fandtes derimod ingen Is, Overfladen 

 var her tør og frossen. Det viste sig nu, at Ti-agtene herude kun havde en 

 Diam. af 4 — 5 Centim. og havde meget stejle Sider; inde under Isen derimod 

 maalte Tragtene 6—8 Centim. i Diam.; den indvendige Vinkel, som Tragtens 

 Sider dannede med Vadens Overflade, var her meget spids. Jeg forklarer dette For- 

 hold saaledes, at Ormene ude i den tørlagte Del af Vaden tidligere var ophørt med 

 Næringsoptagelsen end inde under Isen, hvor Næ^ringsoptagelsen formentlig stadig 

 foregik. De mere stejle Tragte ude i Vadens tørlagte Dele skyldes rimeligvis Ud- 

 tørringen, idet den af Ormen fremkaldte Sugning, alt som Flodbølgen løber af, og 

 Vadens Overside tørlægges, vil øve en mindre og mindre Indflydelse udad mod 

 Siderne og opefter. Hvor Næringsoptagelsen derimod stadig finder Sted, og Over- 

 fladen stadig er vanddækket, vil større og større Partier af denne blive udsat for 

 Ormens sugende Virksomhed, og større Tragte med mindre stejle Sider som Følge 

 heraf opstaa. I Overensstemmelse med de her fremdragne Forhold kan endnu 

 fremhæves, at Ekskrementhobene var afgjort større i den isdækkede Del af \^aden, 

 dér altsaa, hvor Næringsoptagelsen stadig foregik, end i den tørlagte Del, hvor 

 Næringsoptagelsen var ophørt'-'). 



I det Ormen slubrer Sandet i sig, indhylles dette i den bageste Del af Oesopha- 

 gus (Wiren'*) p. 37) i Slimmasser, saa at Tarmkanalen ikke sønderrives af Sand- 

 kornene. Dyrets Næring bestaar af Mikroorganismer og organisk Detritus, som 

 Flodbølgen aflejrer paa Sandovcrfladen, og som Orhien slubrer i sig sammen med 

 Sandkornene. Ude paa de rene, ublandede Sandvader kan man direkte forvisse 

 sig herom. Tager man nemlig Prøver af selve Ekskrementhobene og af Sand- 



') ZurKenntniss \onArenicola marina. (Nachrichten v. d. K. Gesellsch. d. Wis.s. Göttingen. N. 12. 1892). 



') Saavidt mig lieliendt opstaar Tragten aldeles ikke paa saadanne Lokaliteter, der til Stadighed 

 er vanddækkede; i alt Fald er de kun meget lidt sj'niige. Jeg formoder, at Tragten opstaar som Folge 

 af Ormens Sugning fra neden paa det Tidspunkt, da Lokaliteten, livorpaa Dyret lever, tørlægges; den 

 kan maaske nærmest opfattes som et l'dtorringsfænomen. 



') Wiren: Heiträge zur Anatomie u. Histologie der limnivorcn Anneliden. (K. Svenska X'etensk. Akad. 

 Handl. N. F. T. 22. Nr. 1. 1886 og 87). 



