17 119 



Denne Fremgangsmaade gav gode Resultater, idet det herved blev muligt at 

 reducere Kvægsølvtraadens Bevægelse til 0,0—0,5 mm. i Timen. Hvad man i denne 

 Sammenhæng imidlertid ikke maa overse, er Indflydelsen af den ved Forsøget 

 tilførte Varmemængde og dertil knyttede Issmeltning. Herved forandres jo nemlig 

 Koncentrationen i umiddelhar Nærhed af Grænsefladen mellem Is og Vand, hvilket 

 giver sig til Kende i smaa Uregelmæssigheder i Kvægsølvtraadens Bevægelse. Man 

 maa derfor i Kalorimeterbeholderen have saa rent Vand som muligt, da alene 

 herved denne Fejlkilde kan fjernes. Den Korrektion, som skulde indfores paa 

 Grund af Kvægsølvtraadens Bevægelse før og efter Forsøget, var imidlertid sjældent 

 mere end 1 "lo, og den behøver derfor ikke at kendes med stor procentisk Nøjag- 

 tighed, for at man kan opnaa nøjagtige Resultater. 



Til Bestemmelse af Kalorimeterets Konstant, afvejedes en Kvægsølvtraad af 

 bestemt Længde. Det viste sig, at 19,09 cm. (alle Længder er korrigerede for Kali- 

 berfejl) vejede 0,2000 gr., hvoraf man ved Hjælp af Barnes's') nyeste Bestemmelse 

 af Isens Vægtfylde: 0,oiG6i og Isens Smeltevarme 80,0 kal. beregner, at een kal. 

 svarer til 0,01545 gr. Kvægsølv. Herved finder man atter den til 1 cm. svarende 

 Varmemængde at være 0,6759 kal. Til Kontrol af denne Værdi maaltes en bekendt 

 Varmetoning, nemlig Klorsølvets Præcipitationsvarme, som er bestemt af Thomsen '^ 

 til 15860 kal. for Grammolekylet, medens Beuthelot fandt 15(500 kal. og den 

 theoretiske Beregning ved Hjælp af Opløselighedens Temperaturkoefl'icient gav 

 16000 kal.^"). Bestemmelsen udførtes paa den Maade, at 10 ccm. 0,1. n Saltsyre 

 afkøledes til 0° og bragles ned i Kalorimeteret, hvorefter Fældningen foretoges med 

 en bekendt Mængde Sølvnitrat paa følgende Maade. En lille tyndvægget Glas- 

 beholder, der foroven endte i en ca. 35 cm. lang, ganske fin Kapillar, og forneden 

 i en lignende men helt kort, fyldtes delvis med Sølvnitratopløsning, hvorefter den 

 lange Kapillar tilsmeltedes i Spidsen. Apparates afkøledes nu fuldstæ^ndig til 0° 

 (i det S. 18 beskrevne Afkøleapparat) og sænkedes derpaa ned i Kalorimeteret, 

 saaledes at den lange Kapillar ragede op. Spidsen knækkedes af, og de to Opløs- 

 ninger blandedes. Alt Sølvet udfteldedes da som Klorsølv. Det viste sig, at 0,1072 

 gr. Sølvnitrat gav en Forskydning af 14,95 cm., hvoraf Præcipilalionsvarmen 16000 

 kal. for eet Grammolekyle Klorsølv beregnes. Overensstemmelsen med Thomsens 

 Værdi er god. 



Ved Forsøgene med monoklint Svovl spiller naturligvis Omdannclseshastig- 

 heden en stor Rolle. For det første er det nødvendigt — eller i ethvert Fald 

 bekvemt — for Maalingerne, at det monokline Svovl er bestandigt saa længe ved 

 lav Temperatur, at en fuldstændig Afkøling til 0° kan finde Sted, og dernæst skal 

 Omdannelsen i Kalorimeteret foregaa uden at tage for lang Tid. Omdannelses- 

 hastigheden er nu meget afhængig af Svovlets Fremstilling. Del ved mine Forsøg 



') Zeitschrift für pliysik. Chemie 40, 118 (1902). Phys. Rewiew. 13, 55. 



') Journ. für prakt. Chemie [2] 13, 241 (1876). 



3) Neunst: Tlieoretische Chemie. Dritte Autl. 1900, S. 602. 



ü K.I), Vidensk.Selsk.Skr , 7, R:tkke, iiiiturvi.lensk (.(• nialhcni AM 11. 3. 16 



