'2A'2 18 



Sundby paa Mors; de har ganske samme Udseende som Konkretionerne i Glinimer- 

 lei-et ved Silstrup og fandtes i Glimmerler i en Dybde af 14—26 Fod. Nogle nf 

 dem indesluttede Forsteninger, hvoraf dog kun en var nogenlunde godt bevaret, 

 nemlig en Klosaks af den samme Callianassa. som fandtes saa almindelig ved Sil- 

 strup; desuden har jeg set et enkelt Eksemplar af en Modiola samt en mindre 

 velbevaret Skal af en Fusiis, sandsynligvis F. Steenstnipi, der kendes baade fra 

 Nordentoft og Cilleborg. 



Mere tvivlsomt er det, om ogsaa det mørkebrune, noget sandede Glimmerler 

 ved Gjerup i Thy, sydfor Vildsund, er øvreoligocænt. Dr. Steenstrup fandt her 

 1881 nogle jernholdige Konkretioner med daarlig bevarede Skaller af Mollusker og 

 Brachiopoder. Kun Conns Semperi mener jeg at have genkendt med Sikkerhed, en 

 Art, som kendes baade fra Mellem- og Overoligocænet. At der her godt kunde 

 være Tale om en mellemoligocæn Aflejring, viser et Fund fra Nærheden. I Aaret 

 1884 indsendte Lærer Ydk, Stagstrup, til Mineralogisk Museum 2 Skaller, der var 

 fundne ved Brondgravning ved Lam bjerg paa Gjerup Mark. Lagserien angives 

 al være følgende: 



ü'-ü' Rødler. 

 6' — 7' Sand. 

 7'— 28' Brunkuller. 



Skallerne fandtes i en Dybde af 14' og er begge særdeles vel bevarede Eksem- 

 plarer af Fiisus biformis i samme typisk mellemoligocæne Form, som vi tidligere 

 har lært at kende fra Terrænet mellem Aarhus og Skive. Den .Jordprøve, som 

 blev indsendt sammen med Skallei'ne, viser, at disse laa i en glimmerfattig, i tør 

 Tilstand lysegraa Lerart, der i Udseende afviger fra det sædvanlige sorte Glimmerler 

 i disse Egne. Jeg er derfor mest tilbøjelig til at anse dette Ler for mellemoligocænt, 

 men de foreliggende Data er selvfølgelig ikke tilstrækkelige til en sikker Alders- 

 bestemmelse. 



Det sorte Glimmerler ved Vejrum Præstegaard, 5 Km. sydfor Struer, hvorfra 

 daværende Akvariemester Schmidt 1872 indsendte nogle faa Forsteninger til Mine- 

 ralogisk Museum, betragtes af Mørch (1. c. S. 282) som ikke faststaaende. Hvorpaa 

 denne Antagelse hviler, ved jeg ikke. Fra en Mergelgrav ved Vejrum haves Brud- 

 stykker af Konkretioner, som sikkert har været løse Blokke, men dette udelukker 

 dog ikke, at den sorte Mergel» ved Præstegaarden kunde være faststaaende. Af 

 Forsteningerne, Cassis megapolitana, en glat Pecten-Arl og et ubestemmeligt Aftryk 

 af en Xuciila, kan nuui kun slutte, at Leret er øvreoligocænt eller mellemmiocænt. 



En lignende Usikkerhed gælder med Hensyn til Glimmerleret i den saakaldte 

 «sorte Knop> nordfor Agger. Glimmerleret er her mørkt og tydelig lagdelt; del 

 indeholder en Del større og mindre Konkretioner; af Forsteninger kender jeg kun 

 Massa Sclilotheimi, indsamlet 1873 af Dr. K. J. V. Steenstrup. Denne Art er baade 

 øvreoligocæn og miocæn. Rimeligst er det dog vel at antage, at Glimmerleret ved 

 Agger er øvreoligocænt ligesom alt andet Glimmerler af lignende Udseende i Thy. 



En anden Lokalitet af tvivlsom Alder er S k j æ r b æ k paa Mors. I graat, glimmer- 



