29 233 * 



fandt dengang intet af Interesse vedrørende Lejringsforholdene-. Skønt Forsteninger 

 er indsamlede gennem et langt Tidsrum, er Antallet af de mig bekendte Arter fra 

 denne Lokalitet dog temmelig ringe, nemlig 2;i, men dog større end fra nogen anden 

 øvremiocæn Lokalitet i Nørrejylland. Af de 28 x\rter er de 7 ikke fundne andensteds 

 i Danmark. Faunaens Præg er i øvrigt fuldstændig øvremiocænt ligesom paa de 

 alt tidligere omtalte Lokaliteter. 



Endnu en Lokalitet skal her omtales, nemlig Teglværket ved Gjørding 

 Station mellem Esbjerg og Kolding. Mag. Hartz har for nogle Aar siden købt en 

 Del Skaller, som angives at være fundne i Teglværkets Lergrav, og som han vel- 

 villigst har overladt mig til Undersøgelse. Selv har jeg ikke besøgt denne Lokalitet, 

 og Mag. Haktz har heller ikke kunnet give mig Oplysninger om Fundforholdene. 

 De fleste af Skallerne er typiske øvremioca'ne Former, men der findes blandt dem 

 ogsaa en enkelt kvartær samt en kretacisk Form. Tertiære er 6 Arter, som alle 

 l)aa en enkelt Undtagelse (Cyprina tiimida) nær hører til de almindelige øvremio- 

 cæne Forsteninger. Men da der er Mulighed for, at disse Skaller er fundne som 

 løse Blokke i Istidsailejringer, maa Forekomsten af Overmiocæn ved Gjørding fore- 

 løbig betragtes som tvivlsom. 



En nærmere Omtale af Forholdene paa de sønderjydske Lokaliteter Ravning, 

 Gram, Spandet og Sild skal jeg ikke her komme ind paa, dels fordi jeg kun 

 kender den ene (Gram) af Selvsyn, og dels fordi de ligger sydfor den nuværende 

 Grænse. I F'aunalisten vil man imidlertid linde opført alle de Arter, de herværende 

 Samlinger ejer fra disse Lokaliteter. 



G. Aflejringer af mere ubekendt Alder. 



Foruden de i det foregaaende omtalte, forsteningsførende Tertiærlokaliteter 

 har man paa mangfoldige Steder i Jylland truffet Tertiæraflejringer, hvorfra For- 

 steninger endnu ikke kendes. En Del af dem er allerede omtalt i det foregaaende, 

 idet de paa Grund af deres petrografiske Beskatl'enhed og Lejringsforholdene er 

 henførte til de ITnderetager af Tertiærsystemet, hvori de maa antages at høre 

 hjemme. Tilbage bliver imidlertid endnu en Mængde Tertiæratlejringer, hvis Alder 

 ikke lader sig saa nøje bestemme. 



En Aflejring af endnu omtvistet Alder er saaledes Moleret. Her finder man 

 ganske vist vel bevarede Forsteninger, særlig af Fiske, men derimod ikke af Mol- 

 lusker, hvoraf man hidtil kun har fundet ganske faa Arter, der alle er saa daariig 

 og ufuldstændig bevarede, at en blot nogenlunde sikker Bestemmelse næppe er 

 mulig. Paralleliseringen med vore andre Tertiæratlejringer er derfor forbunden 

 med store Vanskeligheder, tilmed da Lejringsforholdene ikke synes at give fuldt 

 paalidelige Oplysninger. Det kan derfor ikke undre, at Meningerne angaaende 

 denne mærkelige Aflejrings Alder er ret divergerende. 



Den første Geolog, der har undersøgt og beskrevet Moleret paa Mors og i de 



