236* 32 



stoma, Leda sp. og Liicina sp. At Englands eocæne Molluskfauna ikke er fuld- 

 stændig undersøgt og beskrevet, burde ikke kunne hindre en Identificering af de 

 6 ovennævnte Former fra Septarien med Arter fra det engelske Eocæn, hvis de 

 samme Arter virkelig forekommer i begge Aflejringer : der findes baade i England 

 og andensteds ret betydelige Samlinger af eocæne, engelske Mollusker, som kunde 

 bruges til Sammenligning. Naar Identificeringen alligevel ikke er lykkedes, kan 

 Grunden dertil ligesaa godt være, at Arterne ikke findes i Londonleret. At Stollevs 

 Septarier er eocæne, kan jeg derfor ikke anse for bevist, om end jeg til en vis 

 Grad finder det sandsynligt, at de virkelig har den Alder. Stolley gør endvidere 

 opmærksom paa, at det «Selskab» (Rester af Benfiske og Insekter, Frugter og Ved- 

 fragmenter), hvori Molluskerne optræder i Septarierne, er et lignende som det, man 

 finder i Londonleret, ligesom ogsaa den petrografiske BeskatTenhed skal være over- 

 ensstemmende; desuden skal Frugterne og Veddet være pyritisei'ede i begge Aflej- 

 ringerne. Disse Forbold synes mig kun at være af liden Vægt, naar det gælder en 

 Aldersbestemmelse. De kan vel højst vise, at de to Aflejringer er dannede under 

 omtrent ensartede Betingelser. 



Som Hjemsted for de omtalte Septarier mener Stolley at kunne angive 

 Femern og omliggende Egne, hvor Gotische har paavist eocænt plastisk Ler 

 med Stilkled af Pentacrinus siibbasaltiformis. Det er muligt eller endog sand- 

 synligt, at dette er rigtigt, skønt Septarierne vel ogsaa kunde tænkes at stamme 

 andenstedsfra. Mere tvivlsomt forekommer det mig derimod, om disse Sep- 

 tarier, som Stolley mener, er jævnaldrende med Moleret. Til den Anskuelse 

 kommer han derved, at han i to af Blokkene fra Brothener Ufer foruden Aporrhais 

 Sowerbyi tillige har fundet Cassidaria sp. og i den ene af dem tillige Valuatina 

 raphistoma, og disse to Arter skal være de hyppigste Arter i Moleret (og Cement- 

 stenen). Valuatina rapliistoma forekommer imidlertid kun i 4 Fund her fra Dan- 

 mark, og de to af disse er sikkert løse Blokke henholdsvis fra Limfjorden ved 

 Struer og fra Vildsund, hvorfra der ikke er kendt Moler; ogsaa det tredje Stykke, 

 som angives al være fundet ved Skarregaard paa Mors, er sandsynligvis en løs 

 Blok, og del samme er muligvis Tilfældet med del fjerde Stykke, som er fundet 

 ved Ejerslev Klint'). Men da Stenarterne i alle 4 Tilfælde synes at være nogen- 

 lunde typisk Cementsten, maa de vel alle stamme fra Moleret. Nogen almindelig 

 Form kan Valnatiiia raphistoma imidlertid ikke siges at være i Moleret, selv om 

 den i to af Stykkerne optræder i stor Mængde. Hyppigere synes derimod Cassidaria 

 sp. at være baade i Moler og i Cementsten. Alle de i Molerel fundne Eksemplarer 

 er imidlertid uden Undtagelse særdeles slet bevarede, og Eksemplarerne fra Cement- 

 stenen er ligeledes meget ufuldstændige, saa at det synes mig at maatte være meget 

 voveligt at identificere disse Eksemplarer med Eksemplarer fra Lag, som ikke paa 

 Forhaand med Sikkerhed vides at være jævnaldrende med Moleret, og som i hvert 



') Jeg har genneingaaet liele Miiieralogisk Museums Samling af Cemenlsten, men har kun fundet 

 de uvenfor nævnte 4 Stykker med Valvalina. Udelukket er den Muliglied dog ikke, at jeg paa Grund 

 af Skallens Lidenhed kan have overset enkelte Kksemplarer. 



