260 56 



forsvinder ved den Køl, som begrænser den lange, stærkt fordybede, glatte Area. 

 Lidt foran denne Køl lindes en tydelig Depression, hvor Ribberne danner en svag 

 Bugt. — De af Baandgruben adskilte lo Dele af Hængslet er omtrent lige lange. 

 Tænderne er sraaa, tæt stillede. 



Højde l,.5mm.; Længde 2,7 mm. 



Paa større Dybder fra samme Boring er fundet en Del Brudstykker af større 

 Skaller samt enkelte smaa fuldstændige Eksemplarer. Ribberne synes i hvert Fald 

 hos en Del af dem at naa helt hen til den forreste Kant; de ligner altsaa i den 

 Henseende L. gracilis, men stemmer ellers vel overens med den ovenfor be- 

 skrevne Skal. 



Det allerede af V. Madsen anførte Eksemplar fra Albækhoved er mindre vel 

 bevaret, men synes dog at stemme ganske godt med Beskrivelserne af L. Wesleii- 

 dorpi: sikker er Bestemmelsen imidlertid ikke. 



Et lille Brudstykke af en Skal fra Skyum synes al høre herhen, men er for 

 ufuldstændigl Hl en blot nogenlunde sikker Bestemmelse. 



Forekomst: Albækhoved, 1 Sk.? (tilhører Danmarks geologiske Undersøgelse»'). 



Skyum, 1 Sk.? — Varde: 470—520', 1 Brudstykke; 468' -69', 7 Brudstykker; 

 410'— 11', 3 hele (unge) Skaller og en Del Brudsl.; 409', nogle Brudst; 811' 12', 1 Sk. 

 Mellem Miocæn. 



18. Portlaurtia pygmaea Münster sp. 



Tav, I, Fig. 9 — 10. 



1837. Leda pijçimaea Münst.; Golofuss, I'etref. Germ. II. S. 157; Tav. 125, Fig. 17 



1861. — - _ ; Wood, Crag Mollusca. II. S. 95: Tav. 10. Fig. 1 1. 



— — pyS'"*"« — ; Semper, Paläont. Unters. S. Uli. 



1884. — pygmaea — ; Spf.veu v. Koenen, Casseler Bivalven ; Tav. 17, Fig. 4 — 5 



Skallen er meget lille, trekantet-ægformet, temmelig stærkt hvælvet, næsten 

 symmetrisk; fortil er den afrundet, bagtil noget mere spids og hyppig bøjet ganske 

 svagt opefter; Ventralranden er stærkl bøjet. Hvirvlerne er smaa, omtrent midt- 

 stillede, stærkt nænnede lil hinanden, kun lidel fremragende, meget svagt tilbage- 

 bøjede. Hverken Lunula eller Area er tydelig afgrænsede. Overfladen saavel som 

 Indersiden er glal og glinsende. Hængslet har omtrent 8 Tænder paa hver Side 

 af den meget lille Baandgrube. Hverken Muskelindtrykkene eller Kappelinjen 

 er tydelige. 



Højde 1,8 mm.; Længde 2,7 mm.; Tykkelse (to sammenhørende Skaller) l,i mm. 

 Del største Eksemplar er 2,6 mm. højt og 3,5 mm. langt. 



Næsten alle de foreliggende Eksemplarer stammer fra Boringen paa Varde 

 Torv, fra Aflejringer, som er omtrent jævnaldrende med «Holsteiner Gestein». Her- 

 fra angiver Gottsche imidlertid ikke denne Art, men derimod P. Philippiana Nysi 

 sp. '\ Jeg har haft Eksemplarer af denne Art til Sammenligning fra Langenfelde; 



') c Gottschk: Die Molluskcnfaiina des Holsteiner (jesteins. S. 10. — Abhandl aus dem Gebiete 

 der Naturw. Bd. X. Hamburg 1887. 



