57 2H1 



(le er iniidlerlid l)ptydelig lykkere og korlere end Eksemplarerne t'ra Varde, saa al 

 del sikkert ikke kan være samme Art. P. lenlicula Fabr. er mere usymmetrisk, og 

 de lo Dele af Hængslet danner her en større Vinkel end hos Eksemplarerne fra 

 Varde. Det sidste gælder ogsaa P. intermedia M. Saus, med hvilken vor Art ellers 

 synes at stemme noget bedre, hvad Formen angaar. Størst synes mig Overens- 

 stemmelsen at være med P. pyymaea MOnst., til hvilken Art jeg derfor har henført 

 de foreliggende Skaller. Efter Sempkiîs Mening skal desuden den i Holsteiner 

 Gestein forekommende Form fuldkomment stemme overens med denne Art. 



I det mørke, glaukonitholdige Ler ved Cillehorg er fundet nogle Skaller, som 

 ligeledes hører herhen. 



Forekomst: Cillehorg, 4 Skaller (hvoraf to sammenhørende). 



Varde: 468' — (i9', 1 Skal; 450', (5 Sk.; 34«' — 05', 1 Sk.; 3i:V — 44', 3 Sk.; 

 311' — 12', talrige Skaller. 



Øvre Oligocæn. — Mellem Miocæn. 



19. Portlaiidia Philippiana Nyst sp. 



1843. Siicuki Pliilippianu Nyst, Terr. (ert. Belgique. S. 224 : Tav. 17, Fig. 5. 



Et noget ufuldstændigt Eksemplar af en Portlandia fra Gram synes paa Grund 

 af sin ret betydelige Tykkelse og forholdsvis ringe Længde at maatte henføres til 

 denne Art. Om den er identisk med den Form, som S. Wood (Crag Mollusca. II. 

 S. 95; Tavle 10, Fig. 11) beskriver og afbilder fra den engelske Crag, ser jeg mig paa 

 Grund af manglende Sammenligningsmateriale ikke i Stand til at afgøre; Afbild- 

 ningerne synes imidlertid at stemme ganske godt. Jeg skal kun tilføje, at Wood 

 selv opfatter dem som identiske. Saavidt ses kan, stemmer den foreliggende Skal 

 godt overens med Eksemplarer af P. Philippiana fra Langenfelde. 



Forekomst: (Gram, 1 Ekspl.). 



MeUemC.'^ og Øvre Miocæn. — Pliocæn. — RecenK?). 



20. Yoldia glaberrima Mün.ster sp. 



Tav. 1, Fig. 13, 



1H37. Nucula qlabenima .Mi nst. ; Golofuss, Petref. Germ. II. S. 157; Tav. 125, Fig. 14. 



1861. Leda — — ; Semper, Paläont. Unters. S. 145. 



1874, Niiciilana — — ; Morch, Forst, i Tertiærlag, S, 278. 



1884. Leda {Yoldia) — — : Speyer- v. Koenen, Casseler Bivalven, Tav. 17, Fig, 2. 



Skallen er tynd, oval, kun lidet usymmetrisk, temmelig stærkt hvælvet, lidt 

 gabende bagtil. Fortil er den jævnt afrundet, medens den bagtil er mere spids og 

 noget udtrukket i en bred «Snabel». Hvirvlen er lille, kun lidet fremragende, 

 næsten midtstillet, svagl lilbagebøjet. Overfladen bærer svage Tilvækststriber; i 

 øvrigt er den skinnende glat. Baade Lunula og Area er skarpt afgrænsede, begge 

 lange og smalt lancelformede; den sidste er noget bredere end den første. De lo 

 Dele af Hængslet danner en meget stump Vinkel; paa hver Side af den meget 



I) K. 11. ViilciisU Selsli. SUr. 7 ll:i-lila-. ilalmvlik-iisl, (.« iiKiHlviiiMcl III U. •>•' 



