262 58 



lille Baandgruhe findes c. IH smaa, hojede Tænder. Muskelindtiykkene er ulydelige. 

 Kappelinjebugten er tungeformet, temmelig bred og dyb. 



Højde 3 mm.; Længde âmm.; Tykkelse 1,7 mm. Hos andre Eksemplarer er 

 Længden dobbell saa stor som Højden. 



Allerede Mokch anfører denne Art fra Skyum, hvor den synes at være ret 

 almindelig; Eksemplarer herfra naar en Længde af indtil 20 mm. 



Forekomst: Cilleborg, 1 Skal. 



Skyum, 18 Sk. — Viborg: 240'— 42', S Sk. — Varde: 468'— (59', 4 Sk.; 410'— 

 11', 10 Sk.; 313—44', 1 Sk.; 311'— 12', 3 Sk. (hvoraf to sammenhørende). 



(Sild, 12 Sk.). 



Øvre Oligocæn. — Mellem Miocæn. 



21. Area Speyeri Sempeh. 



Tav. I, Fig. 14. 



1837. Area didijma Bnoc: GoLDr-iis.s, Petref. Gerni. II. S. 144; Tav 122, Fig. 4. 



18(il. — Speiieri Semi'RR, Paläont. Unters. S. 157. 



- — gemina — , ibid. S. 155. 



1884. Speyeri Semi'.; Speyek -v Koenen, Casseler Bivalven. Tav. 21, Fig. 3— 10 



Skallen er lille, formet som en skæv, afrundet Firkant. Hængsehanden er 

 lige; Forranden er konveks og gaar jævnt over i den svagt indbugtede Ventralrand, 

 som atter gaar jævnt over i Bagranden. Hvirvlen er lille og ligger noget foran 

 Midten. Fra Hvirvlen gaar en temmelig stærk Depression ned til Ventralranden; 

 foran Depressionens dybeste Paiii findes 12, bag dette 16 Radialribber, som i 

 Skallens Midtparti er omtrent lige saa brede som deres Mellemrum, medens de i 

 Sidepartierne er noget bredere. Ribberne krydses af forholdsvis stærke Tilvækst- 

 linjer, hvorved de faar et kornet Udseende. Area er meget smal. ~ Hængslet 

 dannes af 4 smaa Tænder foran og 9 lignende bagved Hvirvlen, under hvilken 

 der er en lille Afbrydelse i Tandrækken. Muskelindtrykkene er ovale. Oversidens 

 Radialribber spores ogsaa paa Indersiden af Skallens Midtparti; Randen er krenuleret. 



Højde 1,11 mm.; Længde 2,7 mm.; Tykkelse 0,8 mm. 



Den ovenfor beskrevne Skal er det eneste hidtil fundne danske Eksemplar, 

 som kan henføres til denne Art. Bedst synes det at stemme med den af Speyer — 

 V. Koenen I.e. Fig. 10 afbildede Varietet. Om det er den samme Varietet, Gottsche ') 

 angiver fra «Holsteiner Gestein», ser jeg mig ikke i Stand til at afgøre. 



Forekomst: Varde: 468'— 69', 2 Brudstykker; 410' 11', 1 Skal. 

 Øvre Oligocæn. — Mellem Miocæn. 



22. Pectuuculus Philipp! Deshayes. 



Tav. I, Fig. 17. 



1837. Pcetunculus pulvinatns Lamk.; Goldfuss, l'etr. Gerni (I. S. IHO: Tav. 12(i, Fig. 5. 



I84;{. — Desh.'?; Philii'PI, Beitrüge zur Kennt. (1. Tcrtiärverst. S. 13; Tav. 4, Fig. 13. 



'I C. Gott.sche: Die Mollnslien-Fauna de.s Holsteincr (jcsteins. .S 10. 



